МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ
ХАРКІВСЬКА НАЦІОНАЛЬНА АКАДЕМІЯ МІСЬКОГО 
ГОСПОДАРСТВА

МЕТОДИЧНІ ВКАЗІВКИ
ДО ВИКОНАННЯ ІНДИВІДУАЛЬНОГО СЕМЕСТРОВОГО
ЗАВДАННЯ З КУРСУ "ЦИВІЛЬНИЙ ЗАХИСТ"

(для студентів денної форми навчання спеціальностей
6.050100		 - економіка будівельних підприємств,
 - економіка підприємств міського господарства,
 - облік і аудит,
6.092100		 - промислове та цивільне будівництво,
 - міське будівництво і господарство,
 - охорона праці в будівництві,
 - технічне обслуговування, ремонт 
 і реконструкція будівель, 
6.070900		 – геоінформаційні системи і технології)

Харків – ХНАМГ – 2007

Методичні вказівки до виконання індивідуального семестрового завдання з курсу "Цивільний захист" (для студентів денної форми навчання спеціальностей 6.050100 – економіка будівельних підприємств, економіка підприємств міського господарства, облік і аудит; 6.092100 – промислове та цивільне будівництво, міське будівництво і господарство, охорона праці в будівництві, технічне обслуговування, ремонт і реконструкція будівель; 6.070900 – геоінформаційні системи і технології). Укл.: Обухов С.О.,          Пивненко Ю.М. – Харків: ХНАМГ, 2007 -31 с.

Укладачі: С.О.Обухов, Ю.М.Пивненко

Рецензент: Ю.І.Жигло

Рекомендовано кафедрою "Безпека життєдіяльності" 
протокол № 7 від 5.01.07р.

                                                                 ЗМІСТ
 
Стор.
1. ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ ……………………………………………………………4
1.1. МЕТА І ЗНАЧЕННЯ НАВЧАЛЬНОЇ ДИСЦИПЛІНИ
 "ЦИВІЛЬНИЙ ЗАХИСТ" ………………………………………………………………..4
1.2. МЕТА ІНДИВІДУАЛЬНОГО СЕМЕСТРОВОГО ЗАВДАННЯ…………………...5
2. ОЦІНКА ІНЖЕНЕРНОЇ ОБСТАНОВКИ ……………………………………………..6
2.1. ДОДАТОК 1 …………………………………………………………………………11
3. ОЦІНКА ХІМІЧНОЇ ОБСТАНОВКИ………………………………………………...17
3.1. ДОДАТОК 2 …………………………………………………………………………27
4. СПИСОК ЛІТЕРАТУРИ………………………………………………………………28

1.ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ

Техногенне екологічне та природне становище України рік від року стає складнішим. Тому, з набуттям Україною незалежності, враховуючи досвід економічно розвинених країн, було розпочато законодавче оформлення цивільного захисту, як державної системи органів управління та сил для організації і здійснення заходів щодо захисту населення від впливу наслідків надзвичайних ситуацій. [ 1 ]
Однією із складових частин цієї системи є керівництво підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності і підпорядкування. А одним із основних завдань цивільного захисту є – запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного походження і запровадження заходів щодо зменшення збитків та втрат у разі аварій, катастроф, вибухів, великих пожеж та стихійного лиха.
Запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (Н.С.) техногенного походження передбачає завчасну розробку і проведення інженерно-технічних заходів для зменшення ризику виникнення Н.С. і захисту населення від впливу їхніх наслідків.
Тому, випускники академії повинні (як майбутні керівники підприємств, установ і організацій) оволодіти методикою довгострокового і оперативного прогнозування можливої техногенної обстановки.

1.1. Мета і значення навчальної дисципліни
"Цивільний захист" 

"Цивільний захист" є обов'язковим предметом навчання студентів денних відділень вищих навчальних закладів і включається в навчальні плани як спеціальна і самостійна дисципліна.
У процесі навчання на усіх заняттях необхідно виховувати у студентів розуміння важливості заходів цивільного захисту.
На жаль далеко не усі студенти і керівники з належним розумінням ставляться  до цього питання.
Кожен громадянин України має право на захист свого життя і здоров’я від наслідків аварій, катастроф, пожеж, стихійного лиха і на вимогу гарантій забезпечення цього права від Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, керівництва підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності і підпорядкування.
Держава як гарант цього права створює систему цивільного захисту , яка має на меті захист населення від небезпечних наслідків аварій і катастроф техногенного, екологічного, природного і військового характеру. [ 2 ]
Тобто, держава не тільки проголошує це право, створюючи загальні системи захисту населення, систему: "Цивільний захист".

1.2. Мета  індивідуального семестрового завдання

У переліку завдань цивільного захисту привертає  увагу завдання із створення системи аналізу та прогнозування.
Це завдання поставлено вперше і воно правомірне, оскільки попереджувальне прогнозування забезпечує своєчасне попередження виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру, проведення заходів профілактики та зменшення збитків як кожній людині, що опинилася у надзвичайній ситуації, так і державі в цілому.
Мета індивідуального завдання навчити студентів виконувати довгострокове та оперативне прогнозування можливих надзвичайних ситуацій, з метою визначення можливих наслідків та упередження Н.С.
Завдання для виконання індивідуального семестрового завдання студент отримує від викладача, який розподіляє завдання, пояснює порядок виконання і час представлення звіту про виконання роботи. Робота складається з двох частин:

I.	Оцінка інженерної обстановки (шляхом рішення задач)
II.	Оцінка хімічної обстановки (також шляхом рішення задач)

 I. Оцінка інженерної обстановки.

Обсяги і терміни проведення аварійно – рятувальних та інших невідкладних робіт залежать від ступенів руйнування будинків, споруд, а також об’єктів.
При визначенні ступені руйнування враховують де кілька чинників , зокрема - характер руйнування, збитки та можливість подальшого використання конкретного будинку чи споруди.
Ступені руйнування поділяють на  вид: повні, сильні, середні та слабкі. Кожному ступеню руйнування відповідає своє значення збитку, обсяг рятувальних та аварійних робіт, а також обсяги і термін проведення відновлювальних робіт.
Повне руйнування – руйнування всіх елементів будинків, включаючи підвальні приміщення, ураження людей, що знаходяться в них. Збитки складають більше 70 % вартості основних виробничих фондів (більше 70% балансової вартості будинків, споруд, комунікацій), подальше їх використання неможливе.
Відновлення можливе тільки за умови нового будівництва.
Сильне руйнування – руйнування частини стін і перекриття верхніх поверхів, виникнення тріщин в стінах, деформація перекриття нижніх поверхів, ураження значної частини людей, що знаходилися в них. Збитки складають від 30% до 70 % вартості основних виробничих фондів (Балансової вартості будинків, споруд і комунікацій), можливе обмежене використання потужностей, що збереглися. Відновлення можливе в порядку капітального ремонту.
Середнє руйнування – руйнування, головним чином, другорядних елементів будинків та споруд (покрівлі, перегородок, віконних і дверних заповнень), виникнення тріщин в стінах. Перекриття, як правило не повалені, підвальні приміщення збереглися, ураження людей – здебільшого уламками конструкцій, збитки складають від 10 до 30 % вартості основних виробничих фондів (балансової вартості будинків, споруд і комунікацій). Промислове обладнання, техніка, засоби транспорту відновлюються в порядку середнього ремонту, а будинки і споруди після капітального ремонту.
Слабке руйнування – руйнування віконних і дверних заповнень та перегородок. Можливе ураження людей уламками конструкцій. Підвали і нижні поверхи повністю збереглися для тимчасового використання після поточного ремонту будинків, споруд, обладнання і комунікацій. Збитки складають до 10 % вартості виробничих фондів (будинків і споруд). Відновлення можливе в порядку середнього поточного ремонту.
Оцінка інженерної обстановки на об’єкті господарської діяльності

Під час проведення інженерної обстановки на об'єктах господарської діяльності (ОГД) повинні максимально використовувати розрахункові дані та результати паспортизації будинків, споруд та інженерно-технічних систем забезпечення.Ступінь руйнування конкретного об’єкта може буди орієнтовно визначений за ступнем руйнування основних будинків, споруд, а також комунікацій при надлишковому тиску ударної хвилі для руйнування слабкого, середнього, сильного і повного типу.
Для об’єктів промислових підприємств  слабкі, середні, сильні і повні ступені руйнування можуть бути визначені залежно від кількості вибухових речовин (тротилу) або від тиску в фронті ударної хвилі, від вибуху газоповітряної суміші.
Стан інженерних мереж і комунікацій визначають залежно від ступеня руйнування об’єкта господарської діяльності і довжини комунікацій на квадратний кілометр площі об’єкта.
Одним із видів аварії на вибухонебезпечних об'єктах є вибух газоповітряної суміші. При такому вибухові визначають три зони у вигляді кола. 
Зона 1 (зона детонаційної хвилі) знаходиться в межах хмари вибуху. Радіус цієї зони (R1) приблизно визначається згідно з формулою.

                                                     (1)

де  – кількість скрапленого вуглеводневого газу, т.
 – коефіцієнт переходу скрапленого газу у газоповітряну суміш , який дорівнює 0,6.
Зона II (зона дії продуктів вибуху) охоплює всю площу розлітання продуктів вибуху внаслідок детонації. Радіус цієї зони 

                                                                      (2)

Надлишковий тиск у межах зони дорівнює 1,35 – 0,3 кг/см2 , та може бути знайдено за формулою 
                                                    (3)

де  – відстань до місця вибуху, м.
Зона III (зона дії повітряної ударної хвилі), що розповсюджується вздовж поверхні землі, надлишковий тиск в цій зоні можна розрахувати за формулами.
Для цього спочатку визначають відносну величину
                                                                  (4)
 де  - відстань до місця вибуху, м;
 – радіус зони I.
Потім розраховують надлишковий тиск ( R), користуючись формулами
                                            (5)

при 

                                               (6)
 при 

Приклад 1. Треба визначити надлишковий тиск при вибуху скрапленого пропану (100 т), відстань до цеху 300 м.
1. Знаходимо радіус зони I

2. Радіус зони II

3. Визначаємо надлишковий тиск у районі вибуху, для чого спершу знаходимо:

Тепер знаходимо:

Ступінь руйнування внаслідок вибуху газоповітряної суміші  визначаємо за додатком 1.
Визначення максимально можливого надлишкового тиску в районі об’єкта господарської діяльності (ОГД) при вибуху пару бензину.
Приклад 2 Визначити  у районі ОГД якщо на відстані 200 м знаходиться резервуар ємністю 1000  бензином на 30 % . Кількість бензину в фазі пару – 2 % від об’єму. Щільність бензину – т/

Рішення: 1. Визначимо об’єм пару бензину ()
в резервуарі:

Vпару. = Vємн. - Vбенз.  = 1000 - = 700                                                    (7)
де Vємн – об’єм ємності, м3Vбенз  - об’єм бензину в ємності , помножити на відсоток ії заповнення (Vємн),
2. Визначимо об’єм бензину, у стані пару :
                                                                 (8)
3. Знайдем масу бензину (т), що у стані пару :
Qбенз = Vбенз· = 14 · 0,75 = 10,5 т                                         (9)
За рис. 4.2. с.191[1] на перехресті ординат L = 200м, Q =10,5 т знайдемо: РФ = 40 кПа (0,4кгс /см2) (РФ можливо розрахувати і по формулах (1 – 6) наведених вище.
При можливому вибуху звичайних вибухових речовин РФmax (кПа) у районі об’єкта (його елементів) розраховують
РФ = 390                                                           (10)
де G – маса ВР, кг;
R – відстань від центру вибуху до ОГД, м. 

Приклад  3. Визначити можливий РФ в районі ОГД, якщо на відстані 250 м від нього знаходиться склад з вибухівкою, G = 100 т

Рішення: 1. РФ = 390 
Висновок: У такому випадку на ОГД та його елементи буде чинити тиск 
РФ = 0,3 кгс / см2

ІНДИВІДУАЛЬНІ СЕМЕСТРОВІ ЗАВДАННЯ

I Оцінка стійкості роботи ОГД до дії повітряної ударної хвилі
1. Визначення максимально можливого надлишкового тиску у районі об'єкту, якщо вибухне вуглеводна суміш.

Приклад 1.2. Визначити надлишковий тиск, очікуваний у районі об’єкту,  якщо вибухне ємність, у якій знаходиться Q __ т скрапленого пропану. Відстань від ємності до об’єкту R ___ м.
(Вихідні дані варіантів у табл. 1.)
Вказівки. Користуючись наведеними вище  прикладами, розрахувати радіус зони детонаційної хвилі R1 , визначити відносну  величину  Ψ та розрахувати максимально можливий надлишковий тиск у районі об’єкту. Отримані дані вписати в  таблицю, як у додатку 1.
2. Визначення максимально можливого надлишкового тиску у районі 
об’єкту при  вибуху пару бензину

Таблиця 1
№№
варіанту	Відстань від R,м ємності до об'єкту	Маса пропану 
Q , т
	№№
варіанту	Відстань від Rм ємності до об'єкту	Маса пропану Q , т
	
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10	500
400
200
400
350
250
300
500
600
100	100
750
50
40
30
15
20
150
200
5	11
12
13
14
15
16
17
18
19
20	200
100
700
500
600
800
650
400
500
900	10
15
200
300
400
500
250
350
450
500	

Приклад 2. Визначити максимально можливий надлишковий тиск у фронті ударної хвилі, якщо на відстані R____ м знаходиться резервуар ємністю 
Vэмн  ____ м3, наповнений бензином на ______%. Вміст бензину у фазі пару _____% Щільність бензину  = 0,75 т/м3 (вихідні дані наведено у 
табл. 2.)
Таблиця 2. Дані для визначення надлишкового тиску при вибуху пару бензину та звичайних вибухових речовин
№
варіанту	П р и к л а д    2.1.	П р и к л а д   3. 1 .	
	Об’єм
ємності,
м3	% заповнення
ємності бензином	% змісту
бензину
у фазі пару	відстань від ємності до об’єкту R, м	маса вибухової
речовини Q,т	Відстань від ємності до об’єкту R, м	
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20	2000
1000
1000
1000
1000
1000
1000
1000
1000
1000
1000
2000
2000
2000
2000
2000
2000
1000
1000
2000	60
46,5
52
57
62,5
70
73
64
69
75
71
45
45
60
54
54
70
54
60
70	2,5
2,5
2,5
2,5
2,5
2,5
2,5
3
3
3
3
2,5
2,5
2,5
3
3
3
3
3
3	200
200
200
200
200
200
180
200
200
200
180
350
300
250
350
300
250
200
200
200	4,5
4,0
3,5
3,0
2,5
2,0
1,5
5
5,5
6,0
6,5
7,0
8,0
10,0
12,0
15,0
17,5
20,0
25,0
7,5	100
100
95
90
85
80
70
100
110
110
115
120
125
135
145
135
145
150
160
120	
3. Визначення максимально можливого надлишкового тиску у районі 
об'єкта при вибуху звичайних вибухових речовин
 Приклад  3.1. Визначити можливий надлишковий тиск у фронті ударної хвилі в районі об’єкту, якщо на відстані R ____м від нього розташовано склад, в якому зберігається Q _____т вибухових речовин (вихідні дані у табл. 2.)

Вказівки. Користуючись прикладом 3 розрахувати РФ у районі об'єкта .	
Отримані дані вписати у звіт зразок якого наведений у довідковому матеріалі після таблиці 3.
Таблиця 3. Приклад оцінки стійкості ОГД до дії РФ
Найменування будинків, споруд, комунікацій, обладнання, техніки	Ступінь руйнування при Р кгс/см2	
	сильне	середнє	слабке	
1. Будинок: одноповерховий цегельний, 
    без каркасний
2. Технологічне устаткування:
    - кранове,
    - станки токарні важкі
3. КЕМ:
    - трубопроводи на металевих або 
       залізобетонних естакадах
 4. Кабельні підземні мережі	0,35 – 4,45

-
-

0,4 – 5,0

10  - 15	0,25 – 0,35

0,5 – 0,7
0,7 – 0,8

0,3 – 0,4

7 - 10	0,1 – 2

-
-

0,2 – 0,3

5 - 7	
Висновок: 1. При дії Рр = 0,3 кгс/см2  ОГД не стійкий у роботі по міцності будинку та металевих (залізобетонних) естакад
2. Межа стійкості ОГД до дії ударної хвилі складає 0,2 кгс/см2 
3. Слід виконати роботи по укріпленню стін будинку та зробити підземні трубопровідні мережі.

Довiдковий матерiал до першого iндивiдуального завдвння.

Тема: "Оцінка стійкості об’єкту до дії ударної хвилі"

Учбова група_________________________________________

Прізвище та ініціали студента ________________________________

Варіант № _________________________________________________

Надлишковий ________________________________________кПа

Елемент об’єкту та його стисла
характеристика	Ступень руйнування при Ріф , кПа

  0    10    20    30    40     50	Межа стійкості, кПа	
		елементів	об'єкта	
Будинок
.........................

Технологічне
устаткування

Комунально
енергетичні
мережі

Висновок:

1.

2.

Пропозиція:

підпис студента

Ступінь руйнування об’єктів господарської діяльності і комунікацій

№
п/п
	Найменування будинків, споруд  комунікацій, обладнання, техніки	Ступінь руйнування кгс/см2	
		сильне	середнє	слабке	
1	2	3	4	5	
1. Промислові і цивільні  будинки	
1	Промислові будинки з важким металевим і залізобетоннім каркасом	0,4 – 0,5	0,3 – 0,4	0,2 – 0,3	
2	Те саме, з крановим обладнанням вантажопідйомністю 60 – 100 т.	0,5 – 0,6	0,4 – 0,5	0,2 – 0,4	
3	Промислові будинки з легким металевим каркасом і без каркасної конструкції	0,35– 0,45	0,25– 0,35	0,1 – 0,2	
4	Багатоповерхові залізобетонні будинки з великою площею скління	0,4– 0,9	0,2 – 0,4	0,08 – 0,2	
5	Бетонні і залізобетонні будинки	1,5 – 2,0	0,8 – 1,2	0,25– 0,35	
6
7	Споруди гідроелектростанцій	2,0 – 3,0	1,5 – 2,0	0,25– 0,35	
	Теплоелектростанції відкритого типу	0,6 – 0,7	0,4 – 0,6	0,3 – 0,4	
8	Складські цегляні будинки	0,3 – 0,4	0,2 – 0,3	0,1 – 0,2	
9	Одноповерхові складські приміщення з металевим каркасом і стіновим заповненням з листового заліза	0,1 – 0,15
	0,07 – 0,1	0,05 –0,07	
10	Те саме, з покрівлею і стіновим заповненням з хвилястої сталі	0,15- 0,25	0,1 – 0,15	0,07 – 0,1	
11	Будинки трансформаторної підстанції з цегли або блоків	0,4 – 0,6	0,2 – 0,4	0,1 – 0,2	
12	Багатоповерхові цегляні будинки (більше двох поверхів)	0,2 – 0,3	0,12 – 0,2	0,08– 0,12	
13	Кам'яні будинки (1 – 2 поверхи)	0,25– 0,35	0,15 –0,25	0,08 –0,15	
14
15
16	Дерев'яні будинки	0,12 – 0,2	0,08– 0,12	0,06 – ,08	
	Руйнування звичайного скління	0,02 –0,03	0,01– 0,02	0,005– 0,08	
	Руйнування армованого скління	0,05– 0,02	0,02-0,015	0,015– 0,01	
2. Промислові споруди і обладнання	
1	Навантажувальні естакади, зовнішнє облаштування і повітроводи доменних печей	0,8 – 1,0	0,7 – 0,8	0,4 – 0,7	
2	Технологічні трубопроводи і допоміжні споруди промислових об’єктів 	0,6 – 0,7	0,4 – 0,6	0,3 – 0,4	

3	Галереї енергетичних комунікацій на металевих або залізобетонних естакадах	0,2 – 0,25	0,15 – 0,2	0,1 – 0,15	
4	Залізобетонні естакади з прольотом до 20 м	1,2 – 1,5	1,2 – 1,1	1,1 – 1,0	
5	Преси гідравлічні, верстати токарні важкі	– 	0,7 – 0,8	 – 	
6	Верстати токарні легкі	– 	0,3 – 0,4	– 	
7	Кранове обладнання	– 	0,5 – 0,7	– 	
8	Електродвигуни	0,6 – 0,8	0,4 – 0,6	0,3 – 0,4	
9	Розподільчі пристрої трансформаторних підстанцій	0,6 – 0,8	0,4 – 0,6	0,3 – 0,4	
10	Відкрито розташовані трансформатори	0,5 – 0,6	0,3 – 0,5	0,1 – 0,3	
11	Газгольдери	0,3 – 0,4	0,2 – 0,3	0,15 – 0,2	
12	Наземні резервуари ПММ	0,7 – 0,9	0,5 – 0,7	0,3 – 0,5	
13
14	Сховища ПММ напівзаглибленого типу
Заглиблені і обваловані резервуари ПММ
Наземні резервуари для збереження нафти і готової продукції	0,6 – 1,0
1,5 – 2,0
– 	0,4 – 0,6
1,0 – 1,5
0,6 – 0,8	0,2 – 0,4
0,8 – 1,0
– 	
15					
16	Водонапірні башти	0,4 – 0,6	0,2 – 0,4	0,1 – 0,2	
3. Мережі комунального господарства	
1	Підземні сталеві трубопроводи на зварюванні	15 - 20	10 - 15	6 - 10	
2	Підземні чавунні на розтрубах, азбестоцементі на муфтах	10 - 20	6 - 10	2 - 6	
3	Сталеві трубопроводи заглиблені на 20 см	– 	2,5  - 2, 5	– 	
4	Трубопроводи на металевих або залізобетонних естакадах	0,4 – 0,5	0,3 – 0,4 	0,2 – 0,3	
5	Оглядові колодязі і запори на системах комунального господарства	6 - 10	4 - 6	2 - 4	
4. Електричні мережі	
1	Кабельні підземні лінії	10 - 15	7 - 10	5 - 7	
2	Повітряні лінії високої напруги	0,8 – 1,2	0,5 – 0,7	0,3 – 0,5	
3	Повітряні лінії низької напруги на дерев'яних опорах	0,6 – 1,0	0,4 – 0,6  	0,2 – 0,4	
4	Силові лінії електрифікованих залізних доріг	0,7 – 1,2	0,5 – 0,7 	0,3 – 0,5	
5. Засоби зв’язку 	
1	Автомобільні радіостанції	0,45 – 0,55	0,2 – 0,3  	0,15 – 0,2	
2	Телефонно-телеграфна апаратура	– 	0,6 – 0,9  	– 	
3	Радіорелейні лінії зв’язку	– 	0,5 – 0,7 	– 	
4	Повітряні лінії зв’язку	– 	0,7 – 0,9  	– 	
5	Наземні кабельні лінії зв’язку	– 	0,45 – 0,55  	– 	
6. Мости, греблі, пристані	
1	Металеві мости прольотом до 45 м	2 – 5	1 – 2  	0, 5 – 1	
2	Металеві мости прольотом до 45 – 100 м	1, 5 – 2	0,8 – 1,2  	0,4 – 0,8	
3	Металеві мости прольотом більше 100 м	1 – 2	0,6 – 1  	0,4 – 0,6	
4	Залізобетонні мости і шляхопроводи	1,3 – 2	1,1 – 1,3  	0, 5 – 0,8	
5	Греблі	10 – 15	– 	0,2 – 0,7	
6	Затвори гребель	1 – 1,5	0,7 – 1  	– 	
7	Пірси на дерев'яних палях, плавучі пристані	– 	0,9 	– 	
8	Сухі і плавучі доки	– 	1,3  	– 	
9	Причальні пірси та стінки	– 	1,75 	– 	
10	Пірси, моли, хвилеломи і набережні стінки ряженої конструкції з наповненням камінням	– 	4 	– 	
7. Аеродроми, шосейні та залізничні дороги
	
1	Наземні споруди аеропортів	0,35 – 0,45	0,25 – 0,35  	0, 15 – 0,25	
2	ВПП з бетонним покриттям	15 – 20	4 – 15  	3 – 4	
3	ВПП з металевим покриттям	4 – 7	1,5 – 4  	1 – 1,5	
4	Шосейні дороги з асфальтобетонним покриттям	15 – 20	4 – 15  	3 – 4	
5	Залізничні дорожні колії 	3 – 5	2 –3  	1 – 2	
6	Залізобетонні труби в насипах доріг	4 – 5	3 – 4  	1 – 2	

8. Засоби транспорту, інженерні машини	
1	Рухомий залізничний склад і енергопоїзди	0,7 – 0,9	0,4 – 0,7  	0,2 – 0,4	
2	Тепловози і електровози	1 – 1,5	0,7 – 1  	0,5 – 0,7	
3	Вантажний автотранспорт	0,5 – 0,6	0,4 – 0,5  	0,2 – 0,4	
4	Легковий автотранспорт і автобуси	0,3 – 0,5	0,2 – 0,3  	0,15 – 0,2	
5	Тягачі, трактори і бульдозери	0,7 – 0,8	0,5 – 0,7  	0,3  – 0,4	
6	Екскаватори і автогрейдери	0,5 – 0,6	0,3 – 0,5  	0,2 – 0,3	
7	Транспорті реактивні літаки	0,45 – 0,55	0,3 – 0,4	0,13 – ,15	
8	Транспортні судна	0,8 – 1	0,6 – 0,8 	0,3 – 0,6	
9	Вертольоти і поршневі літаки	0,1– 0,13	0,08 – 0,1  	0,07– 0,08	

9. Захисні споруди і підвальні приміщення	
1
2
3
4
5
6	Сховища II класу
Сховища III класу
Сховища IV класу
Протирадіаційні укриття
Підвали в одноповерхових будинках
Підвали в багатоповерхових будинках	6,8– 10,5
4,5– 7
2,2– 3,5
0,9– 1,4
0,7– 1
0,8– 1,1	4,6 – 6,8  
3,1 – 4,4 
1,6 – 2,2 
0,6 – 0,9  
0,4 – 0,7  
0,6 – 0,8  	2,1 – 4,6
1,4 – 3,1
0,7 – 1,6
0,3 – 0,5
0,2 – 0,4
0,35 – 0,6	

II. Оцінка хімічної обстановки при аваріях на хімічно небезпечних об'єктах.

У світі використовується у промисловості, сільському господарстві і для побутових цілей близько 6 млн. токсичних речовин, 60 тис. із яких виробляється у великих кількостях, в тому числі більше 500 речовин, які відносяться до групи сильно діючих отруйних речовин (СДОР) – найбільш токсичних для людей.
Сильно діючі отруйні речовини – це таки речовини, або сполуки, які при певній кількості, що перебільшує гранично допустимі величини концентрації (щільності зараження), проявляють шкідливу дію на людей, тварин і рослин, і викликають у них ураження різного ступеня важкості.
Об'єкти , на яких  використовуються СДОР , є потенційними джерелами техногенної небезпеки – це хімічно небезпечні об’єкти (ХНО).
Хімічно небезпечні об’єкти – об’єкти  господарювання, при аваріях або зруйнуванні яких можуть статися техногенні небезпеки з масовим ураженням людей і навколишнього середовища СДОР.
У господарстві України функціонує більш 1500 хімічно небезпечних об’єктів, в зоні розміщення яких проживає близько 22 млн. осіб. На кожному ХНО знаходиться в середньому 3 – 15 ти добовий запас СДОР, що може зберігатися в ємностях під великим тиском (до 100атм.), в ізотермічних сховищах, або в закритих ємностях під атмосферним тиском і температурі навколишнього середовища.
Аварія на ХНО створює значну небезпеку як для виробничого персоналу, так і для населення. Величина цієї небезпеки тим більша, чим вище ступень токсичної СДОР.
Для кількісної характеристики токсичних властивостей СДОР при їх дії через органи дихання людини застосовується таке поняття, як токсична доза.
Визначаються чотири токсодози (гранично допустима, середня порогова, середня вивідна і смертельна). 
У зв'язку з тим, що токсична доза є добутком концентрації парів на експозицію (час дії парів на організм), основним параметром, за яким практично оцінюють ступінь зараження приземного шару атмосфери СДОР, є концентрація їх парів у повітрі.
При оцінці хімічної обстановки використовують наступні основні поняття:
Зона зараження СДОР – це територія, на якій концентрація СДОР досягає величин, які небезпечні для здоров’я і життя людей.
Глибина зараження – максимальна протяжність відповідної площі зараження за межами місця аварії.
Глибина розповсюдження - максимальна протяжність зони розповсюдження первинної або вторинної хмари СДОР.
Зона розповсюдження  - площа хімічного зараження повітря за межами району аварії, що створюється внаслідок розповсюдження хмари СДОР за напрямком вітру.
Тривалість хімічного зараження – це час випаровування СДОР, протягом якого існує небезпека ураження людей.
Первинна хмара СДОР – це пароподібна частина СДОР, яка виникає внаслідок миттєвого переходу (1 – 2хв.) в атмосферу частини СДОР з ємності при ії руйнуванні.
Вторинна хмара СДОР – це хмара, що виникає внаслідок випарування речовини з підстильної поверхні.
Еквівалентна кількість СДОР – така кількість хлору, масштаби зараження якою (при інверсії) еквівалентні масштабам зараження кількістю СДОР, що перейшло в первинну (вторинну) хмару.
Під хімічною обстановкою при аваріях на хімічно небезпечних об’єктах (ХНО) розуміють ступінь хімічного забруднення атмосфери і місцевості, що впливають на життєдіяльність населення і проведення аварійно – рятувальних та відновлювальних робіт.
Прогнозування і оцінка хімічної обстановки включає вирішення таких завдань:
-	визначення напрямку осі сліду хмари викиду хімічних речовин, внаслідок аварії або руйнування технологічного обладнання чи ємностей для зберігання СДОР, за метеоданими;
-	визначення розмірів зон забруднення місцевості за очікуваними значеннями доз ураження;
-	визначення прогнозування глибини зони ураження СДОР;
-	визначення площі ураження СДОР;
-	визначення часу підходу зараженого повітря до об’єкта і тривалості дії ураження СДОР;
-	визначення можливих уражень людей, що знаходяться в осередку зараження;
-	порядок нанесення зон ураження на карти і схеми.
Прогнозування розподіляється на довгострокове і оперативне.
Довгострокове прогнозування здійснюють заздалегідь для визначення можливих масштабів зараження, сил і засобів, які залучатимуться для ліквідації наслідків аварії, складання планів запобігання аваріям. 
Вихідні дані:
-	вид СДОР і його кількість;
-	кількість СДОР у кожній місткості;
-	метеорологічні дані;
-	ступень заповнення ємностей.
Оперативне прогнозування здійснюється під час виникнення аварії для визначення можливих наслідків аварії і порядку дій. Для цього використовують наступні дані:
-	загальна кількість СДОР на момент аварії;
-	характер розливу("вільно" або "в піддон");
-	висота обвалування ємностей;
-	реальні метеоумови.
Примітки: 1. Розлив "вільно" приймається при висоті шару СДОР не вище 0,05м. Розлив "в піддон" приймається: - при індивідуальному піддоні h = H x 0, 2, де Н – висота піддону;
-	при груповому піддоні

де  – кількість викинутих СДОР;
F - площа розливу у піддоні; 
d - щільність СДОР т/м3
При завчасному прогнозуванні масштабів ураження на випадок виробничих аварій в ролі вихідних даних рекомендується брати:
 - викид СДОР (Q) – кількість СДОР в максимальній за об’ємом одиничній ємності (технологічній, складській, транспортній і т.д.); для сейсмічних районів загальний запас СДОР;
- метеоумови: швидкість вітру V ср = 1м/сек , 
- температура повітря  - 20 0 С, 
- ступінь вертикальної стійкості повітря  - інверсія;
-	ступень заповнення ємностей 70 % від паспортного об’єму.

1.	Прогнозування глибини зони зараження.
Визначення еквівалентної кількості СДОР ( екв.) у первинній хмарі, тонн:
Qекв.1= К1. К3. К5. К7. Q0                                                                                     (1)
де К1 - коефіцієнт, який залежить від умов зберігання СДОР, (табл.П2) для стиснених газів (К1=1);
К3 – коефіцієнт рівний відношенню порогу токсичної дози хлору до порогу токсичної дози іншої СДОР (табл.П2);
К5 – коефіцієнт, який враховує ступінь вертикальної  стійкості повітря за табл. П3:
для інверсії – 1,
для конвекції – 0,08,
для ізотермії – 0,23.
К7 – коефіцієнт, що враховує вплив температури повітря (приймається за табл.П2, для стиснених газів К7=1);
Q0 – кількість викинутої при аварії СДОР, тонн;
При аваріях на сховищах стиснутого газу,
                                                              (2)
де d – щільність СДОР, т/м3;
 - об'єм ємності, м3;
При аваріях на газопроводі:
,
де n – кількість СДОР в природному газі, %;
d – щільність СДОР, т/м3;
Wr  - об'єм секції газопроводу між автоматичними відсічками, м3.

Визначення еквівалентної кількості СДОР (Qекв2) у вторинній хмарі, тонн:
                       (4)
де К2 – коефіцієнт, що залежить від фізико-хімічних властивостей СДОР (табл.П2);
К4 – коефіцієнт, що враховує швидкість вітру (за табл. П3);
К6 – коефіцієнт, що залежить від часу N, який пройшов після аварії.
Примітки: 1. К6 визначається після розрахунку тривалості випаровування СДОР (Т)
при N<T, K6 = N0,8
при K6 = N0,8
приT<1 год. К6 приймається для 1 години.
 Визначення глибини зони зараження при аварії на ХНО
Максимальне значення глибини зони зараження первинною (Г1) чи вторинною (Г2) хмарами СДОР за табл. . Повна глибина зараження (Г, км) визначається :
                                                     (5)
де  – найбільший, а  – найменший із розмірів Г1 і Г2.
Отримане значення порівнюється з максимально можливим значенням глибини переносу повітряних мас Гn, що визначається за формулою:
                                                               (6)
де t – час від початку аварії, год.;
V – швидкість переносу фронту зараженого повітря при даній швидкості вітру і ступеню вертикальної стійкості повітря, км/год.
За кінцеву величину приймається найменше із двох порівнюваних значень.
При руйнуванні ХНО рекомендовано проводити визначення глибини зони зараження з розрахунку сумарного викиду запасів СДОР на об'єкті і за наступними метеоумовами інверсія, швидкість вітру 1 м/сек.. Тоді Qс визначається формулою: 
,                      (7)
де коефіцієнти розраховують, як для вторинної хмари зараженого повітря. За отриманою c з табл.П2 знаходимо значення глибини зони ураження (Г), порівнюємо його з максимально можливим значенням глибини переносу повітряних мас (Гn), яке розраховують за формулою (6). За кінцеву величину приймають найменше з двох порівнювальних значень.
Визначення площі зони зараження СДОР
Площу зони зараження (Sз) для первинної (вторинної) хмари СДОР визначають:
                                       (8)
Г – глибина зони можливого зараження, км;
φ – кутові розміри зони можливого зараження залежно від швидкості вітру, площу фактичного зараження Sф (км2) розраховують за формулою:
,                                                             (9)
де К8 – коефіцієнт, що залежить від ступеня вертикальної стійкості атмосфери і дорівнює: при інверсії – 0,081, при ізотермі – 0,133, при конвенції – 0,235;
Nt – час після аварії, год.
Визначення часу підходу зараженого повітря до об'єкта
Час підходу хмари зараженого повітря визначається за формулою:
                                                                (10)
де х – відстань від джерела зараження об'єкта, км;
V – швидкість переносу переднього фронту хмари зараженого повітря, км/год. (табл. 2).
Визначення тривалості дії фактора зараження проводиться за формулою:

 де h – товщина шару СДОР, м;
d – щільність СДОР, т/м3;
К2, К4, К7 – коефіцієнти з попередніх розрахунків.
Порядок нанесення зон зараження на карту (схему)
Зона можливого зараження хмарою СДОР на карту (схему) наноситься у вигляді кола (півкола, сектора) з радіусом, що дорівнює  глибині зони зараження (Г), а кутовий розмір залежить від швидкості приземного вітру.

Приклад 1.2. На хімічному підприємстві сталась аварія на технологічному трубопроводі з рідким хлором під тиском внаслідок аварії виникло джерело зараження СДОР. 
Кількість витоку рідини не встановлено. 
Відомо, що у технологічній системі було 40т (Q0 ) хлору. Потрібно визначити глибину можливого зараження хлором на 1 годину після аварії та довго тривалість дії джерела зараження.
Метеоумови (МУ): V вітру – 5м/с, t повітря – 00  С, ізометрія. 
Розлив "Вільно".
Рішення:
1. Оскільки об’єм виливу невідомий, приймаємо його максимальну кількість у системі - Q0  = 40т.
2.Qєкв1 = 0,18 =1т
3.Т= =0,64 - 38 хвилин
4. Qєкв2 = (1 - 0,18 )  =11,8т
5.Г1 = 1,68 км
6. Г2 =5,53 +  =6км
7. Г6 + 0,5  1,68 = 6,84 км
8. Гп = 129 =29 км.

Висновок: Приймаємо Г=6,84 км; довготривалість ≈ 40 хв.
Приклад 2.2. Оцінити небезпеку можливого джерела хімічного враження на 1 годину після аварії на ХНО, який знаходиться у південній частині міста. 
На об'єкті у газгольдері ємністю 2000 м3 зберігається аміак.  t повітря +400 C , межа об'єкту у північній частині - 200м від місця аварії, далі 300м санітарно – захисна зона, за якою розташовані будинки мешканців.
Тиск у газгольдері – атмосферний.

Рішення:	1. Згідно методики приймаємо:
МУ: "інверсія", V вітру – 1м/с, напрям – 1800 
2.	Q0  = 0,0008  2000 = 1,6 т
3.	Qєкв1 = 1 0,04  1 1 1,6 =0,06 т
4.	Г1 = 0,85  = 0,93км
5.	Гп = 15 =5 км.
6.	Приймаємо Г = 0,93 км
7.	0,93 км – 0,2 км – 0,3 км = 0,43 км

Висновок: хмара зараженого повітря після 1 години може завдати шкоду робітникам та службовцям ХНО, а також мешканцям міста, які мешкають на відстані 0,43 км від санітарно – захисної зони ХНО.
Приклад 3.2. Оцінити на якій відстані через 4 години після аварії буде зберігатись небезпека ураження населення у зоні  хімічного зараження, якщо станеться руйнування ізотермічного сховища аміаку ємністю 30 000т за метеоумови : 
t повітря +200 C, 
розлив в піддон Н=3,5м.
Рішення:    1. Приймаємо :МУ – інверсія, V вітру – 1 м/с; Q0 –   30 000 т
 		2. Qєкв1 = 0,01 0,04  1 1 30000 = 12 т
		 3. Т =  =19,06 ≈ 48 годин
		 4. Qєкв2 = (1 – 0, 01)   0,025 0, 04 1140,8  1 = 40т
 5. Г1 = 19,20 +  = 21,3 км
 6. Г2 = 38,13 +  = 45,4 км
 7. Гп = 45,4 + 0,5 21,3 =56,05 км.

 8. Гп = 4 5 = 20 км
Висновок: Небезпека зберігається на відстані 20 км протягом 48 годин.
Приклад 4.2. На аміако – проводі Тол' яті - Одеса відбулася аварія з викидом аміаку. Масу викиду не встановлено. Потрібно визначити глибину можливого зараження за 2 години після аварії. Викид "вільно" t повітря  - 200  С. 
ішення:	1. Приймаємо Q0 – 500 т (маса аміаку у трубопроводі проміж автоматичними вимикачами) 
метеоумови: "інверсія", Vвітру – 1 м/с; 
		 2. Qєкв1 = 0, 18  0,04  1 1 5000 = 3,6 т
		 3. Т =  =1,36 ≈ 82 в
4. Qєкв2 = (1 – 0, 018)   0,025 0, 04 11 1, 74  1 = 15,8 т
5. Г1 = 9,18 +    1,6 = 10,2км
6. Г2 = 19,2 +    5,8 = 25,2 км
7. Г = 25,2 + 0,510,2 = 30,3 км
8. Гп = 2 5 = 10 км 
Висновок: глибина зараження за 2 години після аварії досягне 10 км, довго -тривалість небезпеки – 82 хвилини..

Індивідуальні семестрові завдання для оцінки хімічної обстановки при аварії на ХНО.

Вивчення методики та послідовності оцінки хімічної обстановки (дивись розділ2) і розв’язання прикладу згідно отриманому варіанту завдання.
	Приклад 2.1. Оцінити хімічну обстановку на території об’єкту господарської діяльності внаслідок руйнування ємності у якої знаходилось 
Q0  _____ т СДОР, відстань об'єкта від місця аварії R _____ км, характер розливу "вільно" метеоумов: ступень вертикальної стійкості повітря (СВСП) _____ , швидкість вітру V_________м/с, температура повітря та ґрунту  t_________0  C. Люди протигазами не забезпечені і знаходяться у будинках.
(Вихідні дані дивись у табл.. 2.1.)

Дані для оцінки ХО при аварії на ХНО і транспорті
Табл.. 2.1.
№ 
варіанту	СДОР	Маса СДОР, Qт	СВСП	Швидкість вітру, м/с	t 0  С, повітря	Відстань  R, км	
1.	хлор	30	ізотермія	3	00  С	5	
2.	хлор	30	інверсія	1	00  С	6	
3.	хлор	40	ізотермія	3	00  С	6	
4.	хлор	40	інверсія	1	00  С	6	
5.	хлор	50	ізотермія	3	00  С	7	
6.	хлор	50	інверсія	1	00  С	6	
7.	хлор	60	ізотермія	3	00  С	7	
8.	хлор	60	інверсія	1	00  С	6	
9.	хлор	80	ізотермія	3	00  С	5	
10.	хлор	80	інверсія	1	00  С	6	
11.	хлор	120	інверсія	1	00  С	6	
12.	хлор	100	ізотермія	3	00  С	10	
13.	аміак	100	інверсія	1	00  С	6	
14.	аміак	150	ізотермія	3	00  С	4	
15.	аміак	150	інверсія	1	00  С	6	
16.	фосген	60	інверсія	1	200  С	6	
17.	фосген	80	інверсія	1	200  С	6	
18.	фосген	120	інверсія	1	200  С	6	
19.	фосген	50	інверсія	1	200  С	6	
20.	Фосген.	100	інверсія	1	200  С	6	
Вказівки: користуючись прикладами розділу "Оцінка ХО" визначити еквівалентну масу первинної та вторинної хмари СДОР, розрахувати глибини зон зараження та повну глибину зараження (г, км);
визначити площі  можливого зараження та час підходу зараженого повітря до об’єкту; визначити тривалість дії фактора зараження та можливі втрати.
Зробить висновки та розробить пропозиції щодо підвищення стійкості роботи об’єкту, за наведеним далі зразками і даними.
 Скласти звіт. Форма звіту у додатку 2.

3. Оформлення звіту

Звіт за індивідуальним семестровим завданням оформлюють на окремих паперах (учнівських зошитах).
На першій сторінці наводять зміст звіту, в якому повинно бути включно: завдання, вихідні дані і питання щодо оцінки стійкості роботи об’єкта та його елементів до дії уражаючих факторів Н.С.
Результати оцінки стійкості об’єкта та його елементів виконують у вигляді таблиці, висновок та пропозиції щодо підвищення стійкості об’єкта.  

Розрахункові таблиці

Таблиця .1 Глибина розповсюдження СДОР, км

V/ вітру,
м/с	Еквівалентна кількість  СДОР, т	
	0,01	0,05	0,1	0,5	1	3	5	10	20	30	50	70	100	300	500	1000	
1	0.38	0,85	1,25	3.13	4,75	9,18	12,53	19,20	29,56	38,13	52,67	65,23	81,91	166	231	363	
3	0.22	0,48	0,68	1.53	2,17	3,99	5,34	7,96	11,94	15,18	20,59	25,21	31,30	61,47	84,50	130	
5	0.17	0,38	0,53	1,19	1,68	2,91	3,75	5,53	8,19	10,33	13,88	16,89	20,82	40,11	54,67	83,60	
7	0.14	0,32	0,45	1,00	1,42	2,46	3,17	4,49	6,48	8,14	10,87	13,17	16,17	30,73	41,63	63,16	
9	0.12	0,28	0,40	0,88	1.25	2,17	2,80	3,96	5,60	6,86	9,12	11,03	13,50	25,39	34,24	51,60	
12	0.11	0,24	0,34	0,76	1,08	1.88	2,42	3,43	4,85	5,94	7,67	9,07	11,06	20,58	27,61	41,30	
15	0.10	0,22	0,31	0,69	0,97	1,68	2,17	3,07	4,34	5,31	6,86	8,11	9,70	17,60	23,50	34,98	
Примітка : 
1. При швидкості вітру > 15 м/с розміри зон зараження приймати як при швидкості вітру 15 м/с;
 2. При швидкості вітру  1 м/с розміри зон зараження приймати як при швидкості вітру 1 м/с;
 Нижній поріг для розрахунків відповідає  = 0,01 т
- по хлору = 0,05 т (50 кг); по аміаку = 1,39 т

Таблиця .2 Характеристика СДОР та допоміжні коефіцієнти  для визначення  глибини  зараження

№
пп	Найменування СДОР	Щільність СДОР , т/м3	Температура кипіння, 0С	Гранично
допустима
токсодоза
мг.хв/л	
Значення допоміжних коефіцієнтів	
		
газ	
рідина			
К1	
К2	
К3	К7	
									для
 400С	для
 200С	для
00С	для
200С	для
 400С	
	2	3	4	5	6	7	8	9	10	11	12	13	14	
1	Аміак:													
	Збері
гання під тиском	0,0008	0,681	-33,42	15	0,18	0,025	0,04						
	Ізотермічне зберігання	-	0,681	-33,42	15	0,01	0,025	0,04						
2	Хлор	0,0032	1,553	-34,1	0,6	0,18	0,052	1,0						

Примітка : 1. У графах 10 – 14 у чисельнику значення К7 для первинної, у знаменнику – для вторинної хмари
2. Значення К1 для ізотермічного зберігання аміаку наведено для розливу в піддон

Таблиця  II. 3 Значення коефіцієнту К4 залежно від швидкості вітру
Швид-кість вітру, м/с	1	2	3	4	5	6	7	8	9	10	15	
К4	1	1,38	1,67	2.0	2,34	2,67	3,0	3,34	3,67	4,0	5.68	
Значення К5
інверсія: К5 = 1               ізотермія: К5 = 0,23                      конвекція: К5 = 0,08
Значення К6  залежно від часу минулого після аварії
Час після аварії, N	1	2	3	4	
К6	1	1,74	2,41	3,03	
Примітка : при N > 4 години К6 = N0,8
 Таблиця 2. Швидкість (км/год) переносу переднього фронту хмари 
зараженого повітря від швидкості вітру
Швидкість вітру, м/с	1	2	3	4	5	6	7	8	9	10	11	12	13	14	15	

Швидкість переносу, км/год	Інверсія	
	5	10	16	21	-	-	-	-	-	-	-	-	-	-	-	
	Ізотермія	
	6	12	18	24	29	35	41	47	53	59	67	71	76	82	88	
	Конвекція	
	7	14	21	28	-	-	-	-	-	-	-	-	-	-	-	
Таблиця 3.  Кутові розміри зони можливого зараження СДОР
 залежно, від швидкості вітру
V м/с	0,5	0,6  - 1	1,1 - 2	> 2	
ϕ0	360	180	90	45	
 Таблиця 4. Можливі втрати робітників, службовців і населення від СДОР у вогнищі зараження, %
Умови знаходження людей	Забезпеченість людей протигазами, %	
	0	20	40	60	80	100	
На відкритій місцевості	90 -100	75	58	40	25	10	
У найпростіших укриттях, будинках	50	40	30	22	14	4	
Примітка. Приблизна структура втрат людей у вогнищі зараження (%): легкого ступеня – 25, середнього і тяжкого ступеня – 40,  із смертельним кінцем - 35

Звіт до індивідуального семестрового завдання 

Тема: "Оцінка ХО при аваріях на ХНО і транспорті"

Учбова група_________________________________________

ПІБ студента _______________________________________________

Варіант № _________________________________________________

Результат оцінки ХО

Джерело
зараження	Тип СДОР	Маса Qт СДОР
	Г км	S за
кмр2	Час початку
зараження
година	Тривалість
зараження
година	Втрати %	

								

Висновки:      1. 

                        2.

                        3.

Пропозиція:   1.

                        2.

                        3.

підпис студента                                                          дата

СПИСОК ЛІТЕРАТУРИ
1.	Депутат О.П., Коваленко І.В., Мужик І.С. Цивільна оборона. Навчальний посібник – Львів.: Афіша, 2001. – 329с.
2.	Методика прогнозирования масштабов заражения сильнодействующими ядовитыми веществами при авариях (разрушениях) на химически опасных объектах и транспорте. – М., 1991.
3.	Методика прогнозування наслідків впливу (викиду) небезпечних хімічних речовин при аваріях на промислових об'єктах і транспорті. К., - 2001.
4.	 Обухов С.О. Методичні вказівки до практичних занять з дисципліни "Безпека життєдіяльності у надзвичайних ситуаціях" № 394 Харків – ХНАМГ – 2006.

НАВЧАЛЬНЕ ВИДАННЯ

Методичні вказівки до виконання індивідуального семестрового завдання з курсу "Цивільний захист" (для студентів денної форми навчання спеціальностей: 6.050100 – економіка будівельних підприємств, економіка підприємств міського господарства, облік і аудит; 6.092100 – промислове та цивільне будівництво, міське будівництво і господарство, охорона праці в будівництві, технічне обслуговування, ремонт і реконструкція будівель; 6.070900 – геоінформаційні системи і технології).

                 Укладачі: Станіслав Олексійович Обухов,
                                   Юрій Маркович Пивненко.

                 Вiдповдальний за випуск:В.Д.Губенко. 

Редактор: З.М. Москаленко 
Коректор:З.I.Зайцева

План 2007, поз. 172-М
____________________________________________________________________
Підп. до друку 19.02.07.	Формат 60х84 1/16		Папір офісний
Друк на ризографі.	Умовн.- друк. арк..1,7	Обл.. – вид. арк..2,3
Замовл. №	Тираж 200 прим.
____________________________________________________________________
61002, Харків, ХНАМГ, вул.. Революції,12
____________________________________________________________________
Сектор оперативної поліграфії ІОЦ ХНАМ
61002, Харків, вул.Революції,12