МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ
Харківська національна академія міського господарства

Білянський Олександр Максимович

УДК   338.2

ОРГАНІЗАЦІЙНО-ФІНАНСОВИЙ МЕХАНІЗМ
РОЗВИТКУ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА

Спеціальність 08.10.01 – розміщення продуктивних сил і регіональна
економіка

Автореферат
 дисертації на здобуття наукового ступеня
кандидата економічних наук

Харків-2006

Дисертацією є рукопис.
Робота виконана в Харківської національної академії міського господарства Міністерства освіти і науки України, м. Харків

Науковий керівник:	доктор економічних наук  
Ніколаєв Всеволод Петрович,
Національна академія державної податкової служби       України (м. Ірпінь), професор кафедри аудиту і економічного аналізу
	
Офіційні опоненти:	доктор економічних наук 
Онищук Георгій Ілліч,
Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут “НДІ Проектреконструкція” Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства (м. Київ), директор 
	
	кандидат економічних наук
Агаджанов Грант Карапетович,
Комунальне підприємство «Спеціалізоване проектно-конструкторське бюро автоматизованих систем управління водозабезпеченням», директор	
Провідна установа:	
Науково-дослідний економічний інститут Мінекономіки України, відділ цінової політики (м.Київ)

Захист відбудеться “   06  “    червня    2006 р. о “    1500     “ годині на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 64.089.01 Харківської національної академії міського господарства за адресою:  61002, м. Харків, вул, Революції, 12, в залі засідань Вченої ради.

З дисертацією можна ознайомитись у бібліотеці Харківської національної академії міського господарства за адресою: 61002, м. Харків, вул. Революції, 12.

Автореферат розісланий  “   6   “  травня 2006 р.

Вчений секретар
спеціалізованої вченої ради 							Момот Т.В.

Загальна характеристика роботи

	Актуальність теми. Недоліки в організаційно-фінансовому механізмі розвитку житлово-комунального господарства (ЖКГ) призводять до значного відставання в оновленні та модернізації інфраструктури, що негативно впливає на якість, надійність та вартість послуг, викликаючи все більше соціальне напруження в суспільстві. 
Частка повністю амортизованих основних фондів ЖКГ  у 1,5 – 2 рази вища ніж в інших галузях. Так, повністю зношені або перебувають в аварійному стані майже 30% водопровідних і більше 25% каналізаційних мереж, 25% водопровідних очисних споруд, 20% насосних станцій. На підприємствах комунальної теплоенергетики п’ята частина котлів експлуатується понад 20 років, близько 30 % теплових мереж і теплових пунктів перебувають в аварійному стані. До категорії аварійного та ветхого віднесено 4 % житлового фонду, кожен третій житловий будинок потребує капітального або поточного ремонту. Більше 10 тис. будинкових ліфтів відпрацювали 25 років і потребують заміни чи модернізації. Не відповідає санітарним нормам майже половина сміттєзвалищ, а 90% — екологічних нормативам, терміни їх експлуатації перевищують нормативні показники в декілька разів. 75% сміттєвозів вичерпали свій ресурс. 
Для вирішення невідкладних технічних завдань, що накопичилися, за приблизними оцінками експертів у найближчі кілька років треба залучити від 50 до 150 млрд. грн., що являє собою неабияку організаційно-фінансову проблему. Очевидно, що мобілізація бюджетних коштів у таких обсягах, а тим більше на незворотній основі неможлива. Власних коштів збиткові комунальні підприємства не мають. Виникає необхідність залучення зовнішніх інвестицій на ринкових умовах. Тому потребують додаткового дослідження проблеми фінансового оздоровлення підприємств, зокрема врегулювання заборгованостей, в тому числі за енергоносії та боргів населення за спожиті послуги. З іншого боку, потребують дослідження та вирішення методичні проблеми ціноутворення, пов’язані, зокрема, з амортизацією та процесами відтворення,  нормативно-правові проблеми тарифної політики, що забезпечило стабільність подальшого розвитку підприємств.
Вимагають термінового наукового обґрунтування першочергові заходи для призупинення подальшого розвалу галузі, надання поштовху для її саморозвитку; державні пріоритети у фінансуванні, джерела і оптимальні схеми залучення і повернення інвестицій, узгоджені зі схемами реформування власності та покращання управління.  Все це обумовило нагальну потребу в розробці відповідних проектів з удосконалення реформування житлово-комунального господарства міст України, а також методів і моделей управління цими проектами.
Для цього автором використані результати досліджень провідних фахівців з даної проблематики.
Процес вирішення суспільних завдань розвитку і реформування підприємств галузі, за умов багаторазового росту її фінансового обороту, супроводжуватиметься адекватним ускладненням управління на якісно новому методологічному та інформаційно-технічному рівні. Досвід успішного здійснення подібних складних виробничих і соціальних змін у розвинених країнах говорить про необхідність організації проектного управління, яке має суттєво доповнити галузеве, територіальне та корпоративне управління у процесі  інтенсивного реформування і розвитку житлово-комунального господарства. Відтак виникає потреба в розробці специфічних, відповідних умовам галузі методів та схем проектного управління при плануванні й здійсненні комплексу технічних, фінансових, а також організаційних процесів розвитку ЖКГ.  
	Зв'язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Наукові дослідження в дисертації, виконані згідно з науковою роботою відповідно до завдань “Загальнодержавної програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2004 – 2010 роки”, затвердженої Законом України від 24 червня 2004 року № 1869-IV, напрямком наукової роботи Харківської національної академії міського господарства спільно з Харківською обласною державною адміністрацією відповідно до “Програми розвитку і реформування житлово-комунального господарства Харківської області на період до 2010 рр.” за 2005 рік №1811/03 від 03.05.2005р. У рамках цих програм автором розроблені методичні рекомендації щодо розрахунків економічно обґрунтованих тарифів на житлово-комунальні послуги в ЖКГ Харківської області.
Обраний в дисертаційній роботі напрямок досліджень спрямований на подолання нагромаджених підприємствами галузі проблем та на реалізацію ними положень Законів України “Про житлово-комунальні послуги”, “Про благоустрій населених пунктів”, “Про відходи”, “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії”, "Про охорону навколишнього природного середовища", “Про інвестиційну діяльність” та ін.
	Мета та завдання дослідження. Мета дисертаційної роботи полягає в обґрунтуванні теоретико-методологічних підходів до організаційно-фінансового забезпечення стабілізації та розвитку житлово-комунального господарства.
Для досягнення поставленої мети були поставлені та розв’язані такі основні завдання:
-	проаналізувати стан житлово-комунального господарства, виявити недоліки організаційно-правового і фінансового характеру в управлінні галуззю, визначити  шляхи стабілізації і механізм її розвитку, включаючи фінансове забезпечення;
-	розробити ефективну організаційну систему управління розвитком галузі на основі  моделювання структури “Загальнодержавної програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2004 – 2010 роки” як складного проекту з послідовною декомпозицією у розрізі регіонів, населених пунктів та підприємств;
-	розробити систему планування заходів з розвитку підприємств як інвестиційних проектів у складі стратегічних планів, з подальшою інтеграцією у місцеві й регіональні програми розвитку ЖКГ, виробити підходи до організації моніторингу розвитку галузі з боку держави;
-	розробити моделі оптимізації інвестиційних програм розвитку ЖКГ з позицій обсягів, термінів та різних джерел фінансування, порядку повернення коштів.
Об’єкт дослідження – процес функціонування підприємств житлово-комунального господарства  в розрізі регіонального ЖКГ та галузі в цілому.
Предмет дослідження – проекти, мультипроекти, пакети проектів та “Загальнодержавна програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2004 – 2010 роки”.
	Методи дослідження:
-	аналіз і узагальнення вітчизняного й зарубіжного досвіду,  методичних  підходів до програм, проектів розвитку та реформування житлово-комунального господарства (для обґрунтування актуальності теми, мети та завдань дослідження);
-	методи системного аналізу (для представлення програм житлово-комунального господарства на державному, регіональному, міському і районному рівнях як системи, встановлення  її ієрархії, ідентифікації проблем управління і конструювання процесу їх вирішення);
-	методи економічної і математичної статистики (для обробки та аналізу вихідних даних, виявлення тенденцій і закономірностей у поведінці досліджуваних показників, обґрунтування вірогідності одержаних результатів);
-	методи управління проектами, зокрема структурний (WBS) аналіз, мережеві моделі, календарне планування, метод критичного шляху (для розробки оптимальної послідовності виконання проектів у пакеті мультипроекту розвитку і реформування регіональних та міських програм житлово-комунального господарства);
-	методи імітаційного моделювання, спрямований експеримент на імітаційній моделі (для аналізу і прогнозу розвитку житлово-комунального господарства при  реалізації різних стратегій його реформування);
-	методи проектного аналізу, зокрема фінансової ефективності, інвестиційного аналізу (для оцінки ефективності проектів реформування житлово-комунального господарства регіонів і міст на доінвестиційній стадії управління проектами).
	Інформаційною базою дисертаційної роботи були оброблені автором особисто статистичні й проектні дані по галузі, експертні дані та нормативно-методичні документи Верховної Ради України, Кабінету Міністрів, Держжитлокомунгоспу України, органів місцевого самоврядування.
Наукова новизна й отримані результати. Наукова новизна одержаних результатів у цілому полягає в обґрунтуванні організаційно-фінансового механізму розвитку (саморозвитку) галузі на відміну від концепцій її суттєвого бюджетного фінансування; застосуванні комплексу методів проектного управління для організації, планування, фінансування та контролю розвитку галузі в доповнення до методів галузевого, територіального та корпоративного управління. Наукову новизну складають отримані автором нові, важливі для галузі результати, які виносяться на захист,  зокрема: 
вперше:
–	обґрунтовано ринкову інвестиційну привабливість галузі  та фінансовий механізм її розвитку на основі інвестування у ресурсозбереження і зменшення втрат, подальшого реінвестування ефекту;
–	розроблено наскрізну систему планування та проектного управління розвитком галузі ЖКГ(з підсистемами в розрізі регіонів, населених пунктів та комунальних підприємств), узгоджену з джерелами та механізмом фінансування;
удосконалено:
-	методику ціноутворення із забезпеченням відшкодування економічно обґрунтованих витрат та інвестиційної складової;
-	методику обґрунтування інвестиційної складової у тарифах на комунальні послуги на основі оптимальної схеми інвестування;
	дістали подальший розвиток:
-	методи оптимізації інвестування програм розвитку ЖКГ на основі аналізу грошових потоків мультипроектів на рівні міста (району);
-	методи індикативного моніторингу стану галузі.
	Практичне значення одержаних  результатів:
результати досліджень були використані у програмах реформування і розвитку галузі, підгалузей, підприємств ЖКГ ряду регіонів України, зокрема Львівської (довідка про впровадження № 01/9-01.1-61/1 від 25.01.06) та Івано-Франківської (довідка про впровадження №23р/08-23/02 від 26.01.06) областей, міста Трускавця (довідка про впровадження №24а від 10.01.06); Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства  України (довідка про впровадження №2/2-49 від 17.01.06);Всеукраїнської асоціації«Укржитлоексплуатація»(довідка про впровадження №2 від 20.01.06).

Особистий внесок здобувача. Положення та рекомендації, відображені в дисертації і подані до захисту, отримані особисто автором і  мають самостійний характер. З наукових праць, опублікованих у співавторстві, в дисертаційному дослідженні використані тільки ідеї і положення, отримані автором особисто, що відзначено у списку опублікованих робіт.
Апробація результатів дисертації. Основні положення дисертації були повідомлені й схвалені на науково-технічних конференціях: Всеукраїнської науково-практичної конференції “ Проблеми реалізації реформування галузі житлово-комунального господарства” (м. Харків, 2003р.), міжнародному конгресі ЕТЕВК-2005 (м. Ялта, 2005р.), міжнародного конгресі „Інституційні та технічні аспекти реформування житлово-комунального господарства” (м. Київ, 2005р.), на семінарах Всеукраїнської асоціації “Укржитлоексплуатація”, присвячених тарифній політиці, методиці розрахунку собівартості житлово-комунальних послуг, енергозбереженню, реформуванню відносин власності тощо.
Публікації. Основні положення та результати дисертаційної роботи опубліковані у 8 наукових публікаціях, з них 5 статті у фахових наукових виданнях, 3 тези у матеріалах наукових конференцій загальним обсягом 4,3 друк. арк., з них автору особисто належить 2,06 друк. арк.
Структура й обсяг роботи.  Дисертація складається із вступу, чотирьох розділів з висновками, загальних висновків і рекомендацій, викладених на 154 стор., у тому числі, 4 таблиць на 5 стор.,  20 рисунків на 19 стор.; списку використаних джерел з 159 найменувань на 15 стор., 7 додатків на 33 стор.  

ОСНОВНИЙ ЗМІСТ РОБОТИ
У вступі обґрунтовано вибір і актуальність теми дисертації, визначені мета, основні завдання та методи дослідження, наукова новизна і практичне значення одержаних результатів, викладені основні положення, що подаються на захист.
	У першому розділі “Аналіз проблем розвитку житлово-комунального господарства України” охарактеризовано технічний і фінансовий стан підприємств галузі, проблеми її фінансового оздоровлення, описано існуючі підходи до вирішення проблем оновлення інфраструктури галузі, виконано аналіз чинного законодавства України у сфері надання житлово-комунальних послуг стосовно організаційно-фінансових аспектів.
Аналіз стану галузі (на прикладі підгалузей – теплоенергетики та водопровідно-каналізаційного господарства) показав стійкі негативні тенденції: скорочення обсягів послуг, зростання витрат, невідшкодованість їх тарифами, недоотримання доходів та накопичення негативних результатів господарської діяльності підприємств (табл.1).
У той же час підприємства галузі щорічно сплачують 1,3-1,7 млрд. грн. податків, а податковий борг (без урахування тих, з кого відбувається примусове стягнення) складає 0,5 млрд. грн. 
Значна частина росту витрат виробництва (понад 50%) спричинена недостатністю коштів на оновлення інфраструктури. В результаті споживачі фактично постійно сплачують все більшу ціну за послуги все нижчої якості, об’єкти ЖКГ опиняються у ще гіршому стані, витрати на їхню експлуатацію неухильно зростають і знову переносяться на споживачів і т.д.
З іншого боку, сума такого неухильного приросту витрат у разі  призупинення може розглядатися як джерело потенційного ефекту від інвестицій в організаційно-технічний розвиток підприємств (рис.2) з подальшою зміною всіх негативних тенденцій розвитку на позитивні. 
Постає питання обґрунтування здійснення, обсягів та ефективності таких інвестицій, схем їхнього залучення та повернення, забезпеченості ефективним управлінням.
Таблиця 1
Динаміка основних економічних показників діяльності підприємств ЖКГ 
у 1998-2004 рр.

 ПОКАЗНИКИ	1998	1999	2000	2001	2002	2003	2004	
Комунальна теплоенергетика	
Обсяги, млн.Гкал	64,6	62,0	52,4	48,1	48,3	55,3	52,8	
Витрати, млн.грн.	2821,6	3508,5	3216,0	3160,7	3212,8	3649,9	3861,1	
Фін.результат, млн.грн.	-208,5	-725,8	95,2	-291,8	-437,0	-510,1	-482,7	
Відшкодування витрат тарифом %	80,5	72,3	82,9	84,8	84,2	83,8	84,1	
Водопостачання	
Обсяги, млн.м3	3470,9	3422,2	3128,3	2859,5	2837,0	2788,3	2910,5	
Витрати, млн.грн.	1093,6	1453,0	1518,6	1580,5	1713,0	1970,3	2124,6	
Фін.результат, млн.грн.	-57,3	-140,5	108,3	-71,0	-207,0	-262,3	-164,3	
Відшкодування витрат тарифом %	89,3	85,6	97,8	92,1	87,5	86,3	91,1	
Водовідведення	
Обсяги, млн.м3	3045,5	2944,7	2713,1	2498,7	2305,6	2193,4	2069,7	
Витрати, млн.грн.	559,4	680,0	723,0	807,5	889,7	992,0	1110,0	
Фін.результ., млн.грн.	4,2	-3,6	108,6	-33,0	-67,1	-54,3	-52,4	
Відшкодування витрат тарифом %	95,0	94,4	105,2	95,8	92,2	94,2	94,6	

У цьому розумінні, існуюча нормативно-правова база галузі (особливо акти органів місцевого самоврядування) не містить законодавчого закріплення власне механізмів фінансового та управлінського забезпечення розвитку, що  не сприяє надходженню інвестицій, Основними рисами моделі розвитку ЖКГ, яка пропонується у державних документах, є довгостроковий процес реформування власності зі значною фінансовою підтримкою з державного та місцевих бюджетів. Втім аналіз свідчить, що невідкладним завданням у галузі слід вважати технічне оновлення, починаючи з найвужчих місць, за допомогою підготовки та впровадження комплексів інвестиційних проектів.
	Для цього насамперед треба вирішити накопичені фінансові проблеми підприємств галузі, що зводяться до наявності кредиторської заборгованості, в основному за енергоносії; дебіторської заборгованості, в основному від населення за спожиті послуги; неврегульованості деяких питань у фінансових стосунках з державою; заниженості тарифів та вартості основного капіталу, проїдання амортизаційних коштів, невизначеності інвестиційної складової. Значна частина фінансових проблем може бути вирішена, або пом’якшена за рахунок здійснення ряду організаційно-фінансових заходів. 
	Так, покращання управління збором платежів, на прикладі кращих регіонів, щорічно дасть додатково 500 млн.грн., погашення боргів і недоплат держави – разово до 2 млрд.грн. Інвестиції в аварійні об’єкти здатні генерувати щорічний ефект до 200 млн.грн. на рік на заощадженні ресурсів, в енергозбереження – 500 млн.грн, що дозволяє оцінити їхній обсяг у 3,5 млрд.грн. при комерційній окупності 5 років. Доведення тарифу до нормального рівня вивільнить ще близько 530 млн.грн. амортизаційних відрахувань на оновлення інфраструктури, а включення інвестиційної складової – решту необхідних коштів.
	У другому розділі “Фінансова стабілізація житлово-комунального господарства” проведено історичний аналіз державної політики України щодо ціноутворення в ЖКГ, проаналізовані відповідні дані по зарубіжних країнах, обґрунтовані й викладені методичні підходи до амортизаційних процесів та ціноутворення в умовах подолання відставання в оновленні інфраструктури та забезпечення інтенсивного розвитку галузі.
Досліджено тарифну політику та методику ціноутворення, з одного боку, як причину існуючих проблем, а з другого, як фінансову основу майбутньої стабільної роботи підприємств галузі. Аналіз зарубіжного досвіду показав доцільність тільки вибіркового використання застосованих там методологічних підходів до ціноутворення. 
У результаті автором була розроблена методика визначення тарифу на новій методологічній базі. У процесі вдосконалення тарифної політики за безпосередньою участю автора, були розроблені нормативно-методичні  документи, в основу яких закладені наступні положення:  
-	досконала система ціноутворення не може обмежуватися лише порядком обчислення тарифів, а мусить передбачати організаційно-управлінське забезпечення;   
-	чинне законодавство повинно дати змогу комунальним підприємствам повною мірою відшкодовувати в тарифах всі обґрунтовані витрати операційної діяльності та інвестиційну складову;
-	мають бути переглянуті вартість основного капіталу та відповідно амортизаційні відрахування, оскільки тепер вони обчислюються на основі балансової вартості основних засобів, що не забезпечує накопичення коштів на відновлення;
-	в умовах різної зношеності фондів на різних підприємствах і регіонах інвестиційна складова тарифу має обґрунтовуватись на місцях відповідними програмами розвитку. В цих програмах мусять бути враховані заходи з мобілізації внутрішніх резервів скорочення витрат, в тому числі оптимізація потреб в коштах.
	У третьому розділі “Організаційне забезпечення програм розвитку  житлово-комунального господарства” розроблена ієрархічна структура загальнодержавної програми, модель первинних заходів у вигляді інвестиційних проектів; запропонована організація управління регіональними програмами та система моніторингу стану галузі.
Для ситуацій, що потребують інтенсивних організаційних, технологічних та інших змін при розробці й впровадженні програм реформування і розвитку житлово-комунального господарства, запропоновано застосовувати схему й методи управління проектами. З цих  методологічних позицій «Загальнодержавна програма реформування та розвитку житлово-комунального господарства на 2004-2010 роки» є складним багаторівневим пакетом мультипроектів. Його складовими частинами є обласні програми, які, в свою чергу, складаються з  програм районів і міст обласного підпорядкування, а останні – з проектів/мультипроектів технічного, організаційного і фінансового характеру, що охоплюються стратегічними планами галузевих підприємств на даній території. 
 Важливими принципами проектного підходу щодо програми реформування житлово-комунального господарства в цілому мають бути:
1)	наскрізний характер (програми, підпрограми, проекти є взаємо узгодженими із наскрізною структурою, вхідними і вихідними параметрами)
2)	дієвість (програми, підпрограми, проекти служать інструментами планування і управління процесами модернізації і реформування галузі, включаючи фінансове забезпечення);
3)	ефективність (всі проекти – складові програм є ефективними, з визначеними ресурсами, часом, джерелами фінансування, ефектом, а також менеджментом);
4)	керованість (управління програмами і проектами здійснюється групами фахівців із застосуванням засобів проектного менеджменту).
   Багаторівнева схема реалізації програми починається з розробки і здійснення обласних програм, які мають деталізувати стислі положення загальнодержавної програми, визначати особливості умов області і надати  розробці подальших програм адміністративного поштовху, зокрема в частині організації моніторингу і контролю, а також обґрунтування часткового фінансування з державного бюджету. Виходячи з цього, обласні програми мають розроблятися у два етапи. На першому етапі вони виступають як документи, в яких описується, зокрема, процедура переходу до другого етапу - розробки програми як моделі управління, ініціюється розробка програм нижчих рівнів. 

Рис. 1 Ієрархічна схема реалізації програми

Так, обласні програми на другому етапі планування і реалізації безпосередніх заходів у розрізі територій мають спиратися на розроблені районні й міські програми, що охоплюють конкретні стратегії розвитку і реформування підприємств по підгалузях (рис.1). У свою чергу, стратегії є  системою заходів (проектів) технічного і організаційно-фінансового характеру.  
У дисертації вирішена методична проблема пошуку та горизонтального взаємоузгодження пріоритетів і заходів у рамках програм одного рівня, зокрема:
а) розробка заходів (проектів) технічного оновлення, узгодження їх як між собою, так і з супутніми проектами реформування (5-й рівень) в процесі розробки стратегій підприємств;
б) розробка і взаємоузгодження стратегій підприємств різних підгалузей (4-й рівень) у процесі підготовки міських і районних програм.
Це стосується визначення: складу заходів технічного і організаційно-фінансового характеру, вибору пріоритетів, черговості здійснення, визначення та оптимізації обсягів і джерел фінансування. 
Склад заходів випливає із ситуації на місцях. Але об’єктивно існує і має бути визначена в стратегічному плані підприємства інвестиційна програма і критична маса інвестицій на здійснення першочергових проектів, які здатні змінити тенденцію подорожчання послуг (СВ), знизити поточні витрати (СЕ) і забезпечити за цей рахунок окупність коштів інвестора. Якщо ж продовжувати інвестувати кошти в недостатніх обсягах, вони будуть омертвлюватися при збереженні дещо пом’якшеної тенденції зростання вартості послуг (СВ1), що недоцільно (рис. 2).

AC – фактичне зростання вартості послуг за період 0Т
СВ, СВ1 -  очікувана тенденція зростання вартості послуг  в інвестиційному періоді ТТ1  за відсутності або недостатності фінансування
CD – стабілізація вартості (тарифу) у випадку здійснення інвестиційних проектів
CE – фактичне зниження вартості послуг у період ТТ1
CBD – ефект 1 (від призупинення зростання вартості послуг)
CDE – ефект 2 (від економії витрат, реінвестовані кошти)

ІНВЕСТИЦІЇ

B

Вартість

B1

D

C

A

E

T

T1

0

Час

 

Рис. 2  Вартість послуг, інвестиції  та ефекти

Вибір пріоритетів, крім технологічних обставин та окупності, визначається прагненням мінімізації обсягів інвестицій за рахунок реінвестування ефектів попередніх проектів у наступні проекти, якщо зволікання з інвестуванням останніх не супроводжується різким зростанням вартості і втрат. Так, якщо розглянути різні черговості заходів технічного характеру, то видно, що вони матимуть різні ресурсно-вартісні й часові характеристики (рис. 3). Це викликано різною вартістю (-) та фінансовою ефективністю (+) проектів й різними строками окупності. Очевидно, що при обмежених фінансових ресурсах треба прагнути до якнайшвидшої реалізації більш ефективних проектів і реінвестувати кошти в менш ефективні проекти.

Рис. 3 Часові й вартісні характеристики результуючого проекту (3) при різних послідовностях проектів (1) і (2)
  
Структура міських, районних і обласних  програм реформування і розвитку житлово-комунального господарства складається з таких основних стратегій, як організаційна, фінансова та технічна, що являють собою сукупність заходів, які забезпечують досягнення цілей розвитку господарства. Організаційна стратегія фокусується на організаційно-правовому статусі, внутрішній структурі господарства і на відносинах з органами міської влади, фінансова - на фінансовому стані господарств і інвестиціях, технічна - на технологіях надання житлово-комунальних послуг. Стратегії складаються з низки заходів (проектів) відповідного спрямування.
	У дисертації сформульовані завдання програм кожного рівня. Завдання обласної програми полягають, зокрема, в конкретизації форм, механізмів і заходів  реформування галузі в умовах області, обґрунтуванні підприємств обласного рівня, створенні групи управління програмою і моніторингу реформування за підгалузями, містами і районами, в обгрунтуванні проектів для фінансування з державного бюджету. 
	Завдання міських і районних програм: обґрунтування, вибір і затвердження стратегічних напрямків розвитку житлово-комунального господарства; вдосконалення організаційно-правової форми підприємств, створення системи управління програмою на рівні міста/району; обгрунтування і відбір проектів для фінансування з міського/районного бюджету; надання гарантій для отримання кредитів, стосунки з інвесторами.
	У дисертації сформульовано загальні виробничі, організаційно-управлінські, фінансові й інституційні цілі ЖКГ і похідні від них стратегічні завдання, підзавдання і альтернативи розвитку галузі на всіх рівнях.  Так, у роботі докладно описано метод розробки стратегії підприємств ЖКГ на основі застосування сценарного проектного планування. Останнє полягає у розрахунках та оцінках за кількома сценаріями результуючих ресурсних потоків, які є наслідком виконання визначених у процесі планування заходів, з наступним вибором найбільш ефективного сценарію за встановленими наперед критеріями. При цьому припускається, що достатньо розробити щонайменше три сценарії реформування житлово-комунального господарства міста: пасивний, поміркований та інтенсивний. Особливістю пасивного сценарію є те, що заходи (проекти) здійснюються лише за рахунок ресурсів підприємств, особливістю поміркованого – те, що заходи здійснюються з урахуванням можливостей місцевого бюджету і, частково,  потенційних інвесторів, особливістю інтенсивного сценарію - те, що заходи проводяться з урахуванням інвестиційної політики міста та можливостей потенційних інвесторів.  
	Відбір заходів, які будуть здійснюватись за кожним із сценаріїв, виконується шляхом експертної оцінки ресурсних показників, таких як:
-	терміни початку та закінчення заходів (проектів), що є часовим ресурсом;
-	трудові ресурси – наявність виконавців, які здатні виконати всі необхідні роботи;
-	прогнозовані результати стосовно обсягів витрат та доходів заходу;
-	фінансові ресурси, що є в розпорядженні замовника і можуть бути використані для фінансування робіт заходу (проекту).
	Вибрані таким чином заходи об'єднуються в пакети проектів для кожного із сценаріїв. Одержані пакети моделюються за допомогою програмних засобів управління проектами, а саме:
-	розробляються та оптимізуються розклади виконання заходів (проектів);
-	визначаються часові графіки та гістограми розподілу трудових і фінансових ресурсів при виконанні основних заходів за сценаріями;
-	розв'язуються ресурсні конфлікти (в тому числі шляхом автоматичного вирівнювання) та оптимізується часовий розподіл трудових та фінансових ресурсів пакету проектів;
-	здійснюється розробка звітів за визначеними зрізами інформації для забезпечення максимальної зручності аналізу пакету проектів експертами;
-	розраховуються підсумкові грошові потоки.
	Для кожного сценарію обчислюються  стандартні проектні показники – внутрішня норма прибутковості, чистий приведений дохід та період окупності, а також даються висновки щодо очікуваних соціально-економічних результатів. 
	За результатами експертної оцінки результуючих ресурсних потоків та соціально-економічних результатів визначається найбільш прийнятний сценарій. Для кожного сценарію розвитку підприємств ЖКГ мають наводитись відомості про джерела й можливі терміни фінансування заходів (проектів).
	Як правило, організацію виконання заходів програми за вибраним сценарієм здійснюють відповідні підрозділи міськвиконкомів.  Загальний контроль та моніторинг виконання заходів здійснює міське управління житлово-комунального господарства через спеціальну групу управління проектами. Для моніторингу  має бути застосована програмно-комп'ютерна система управління проектами. 	
Моніторинг розвитку галузі намічається в двох напрямах збору і аналізу інформації: показники стану та розвитку системи і показники виконання «Програми реформування»  (системи управління, розвитку конкурентного середовища, створення інвестиційного клімату, науково-технічне і нормативно-правове забезпечення). Зіставлення і аналіз цих двох потоків інформації повинні дозволити оцінити ефективність реалізації запланованих заходів, визначити тенденції розвитку галузі і здійснити коригування подальших кроків у реформуванні сфери житлово-комунальних послуг.                 
	У четвертому розділі “Оптимізація інвестування програм розвитку житлово-комунального господарства” викладено підхід до моделювання програм як мультипроектів, проведена структуризація витрат та доходів у грошових потоках проектів, розроблені методи й алгоритми оптимізації фінансових потреб на рівні регіону та засади побудови на цій основі стратегічних планів підприємств. Відповідно розроблений підхід до розрахунку економічно обгрунтованої інвестиційної складової у тарифах на комунальні послуги.
Зважаючи на обмеженість доступних фінансових ресурсів для розвитку галузі, в роботі розроблено також метод оптимізації пакетів проектів підприємств ЖКГ на основі дослідження моделі календарного планування виробництва. Завдання побудови оптимального календарного плану-графіку полягає у встановленні найкращої послідовності виконання робіт згідно з заданим критерієм оптимізації – недостатніми коштами. Мінімізація здійснювалась за допомогою програмного пакету управління проектами на моделі календарного планування із застосування програмного пакету УП Sure Trak експериментальним шляхом. З цією метою було розроблено стратегією пошуку на основі застосування ідей методу послідовного аналізу варіантів та принципу оптимальності Беллмана, а також методу координатного спуску пошуку екстремумів функції.
	Методика оптимізації схем інвестування і повернення коштів програм, а відтак інвестиційна складова тарифу базувалися на аналізі грошових потоків.  
	1. Початковий грошовий потік: 
 ,		(1)
де (yr) - кошти з державного та місцевих бюджетів, ґранти, власні кошти підприємств;
      (yе) - емерджентні доходи завдяки впровадженню інституційних, фінансових та технічних заходів/проектів;
      (yd)  -  інвестиційні витрати;
      (yv)  - витрати на організацію проектного управління;
      (yz)  - збільшення після проектних витрат. 
Оптимізація грошового потоку yGP, поч, здійснена за рахунок упорядкування пріоритетності проектів, що враховує не тільки їх важливість, але й фінансово-економічні показники, а також за рахунок визначення оптимальних термінів та тривалостей виконання, дозволяє значно знизити потребу в коштах в порівнянні з сумою необхідних інвестиційних витрат (yv).

2. Сумарний грошовий потік: 
				(2)
додатково враховує сторонні залучення (yс) коштів (кредити, кошти інвесторів, тощо), та необхідність повернення їх з процентами (у пс , у с%), а також дозволяє з урахуванням параметрів потоку yGP, поч визначити потребу в сторонніх залученнях коштів.  

	3. Остаточний грошовий потік:
 ,					(3)
за допомогою якого враховано можливість збільшення тарифних надходжень 
(4)

  (5)
За основної умови можливості здійснення  проектів і програм модернізації та розвитку:
 ,				(6)
відсоток збільшення тарифів має становити:

                                                                                                                                                 (7)

Рис. 4 Компенсація недостатніх коштів за допомогою введення інвестиційної складової тарифів

	На рис. 4 наведено можливі варіанти компенсації недостатніх коштів за допомогою введення інвестиційної складової тарифів, що може бути обчислена за  формулою (7), тобто з урахуванням реальних мінімізованих фінансових потреб на виконання проектів згідно з розглянутими вище грошовими потоками. У варіанті а) розглянуто випадок підняття тарифів для запуску проекту та наступне зниження їх за рахунок економії матеріальних та енергетичних ресурсів завдяки виконаним проектам. Цей варіант є цілком можливим не тільки для прийнятого до розгляду граничного значення грошового потоку yGP, ост=0. Варіант б) розглядає підвищення тарифів на початкових етапах виконання проекту з наступним поверненням їх до передпроектного рівня, завдяки чому можуть бути нагромаджені кошти на розвиток виробництва в цілому.
	Розроблені в дисертації методи були застосовані для аналізу та оптимізації програми реформування і розвитку ЖКГ Івано-Франківської області  (її комп’ютерної моделі, яка була результатом синтезу конкретних  заходів/проектів у розрізі територій та підприємств).
	Запропоновані методи мінімізації недостатніх коштів на здійснення проектів реформування та розвитку підприємств галузі дозволили помітно знизити потребу в залученні фінансових ресурсів у порівнянні з сумарною вартістю заходів/проектів програми.

 	
Рис. 5 Оптимізований початковий грошовий потік та його складові з урахуванням yd  - доходів від виконання проектів, ye - емерджентних доходів та yv - інвестиційних витрат

Завдяки реінвестиції доходів від перших виконаних проектів у наступні проекти, сума додаткових коштів, яка тепер визначається за від’ємним екстремумом грошового потоку yGP,поч., в цьому разі становитиме 81 902 тис.грн. замість 145 510 тис.грн., що визначається згідно з графіком інвестиційних витрат yv.
  	На рис 5. наведено оптимізований сумарний грошовий потік та його складові у Програмі розвитку ЖКГ Івано-Франківської області з урахуванням додатково yr - фінансування з бюджетів різних рівнів та yi - приватних інвестицій . Здійснення оплати за залучені приватні інвестиції передбачено за рахунок відповідного, в даному разі незначного підвищення тарифів.

ВИСНОВКИ
У дисертації наведено теоретичне узагальнення і нове вирішення наукового завдання – обґрунтування організаційно-фінансового механізму розвитку галузі житлово-комунального господарства, при застосуванні  комплексу методів проектного управління і впровадженні мультипроектів для реалізації програм розвитку та реформування житлово-комунального господарства міст і регіонів, що виявляється в:
1. Значне і тривале погіршення технічного стану комунальної інфраструктури на фоні подорожчання матеріальних (енергетичних) ресурсів   викликало як збільшення втрат та ресурсоємності галузі, так і подорожчання послуг в цілому. В дисертації висунута наступна гіпотеза: розвиток галузі може бути забезпечений в першу чергу заходами, інвестиції на здійснення яких є окупними і не вимагають бюджетного фінансування. При цьому, чим гірший стан об’єкта і вищі операційні витрати, тим швидша окупність інвестицій. Таким чином показано, що природно монопольна галузь містить внутрішній механізм розвитку, вхідним ресурсом для якого виступають капітали фінансових ринків в тій мірі, в якій прибутковість інвестицій у проекти перевищує вартість залученого капіталу. Подальшим завданням роботи було розкрити фінансові та організаційні умови активізації запропонованого механізму розвитку.
2. Загальною передумовою розвитку є фінансова стабілізація підприємств, яка значною  мірою може бути забезпечена різними організаційними заходами на рівні держави, регіону та підприємства. В роботі здійснено аналіз та оцінку цих заходів з позицій ліквідації минулих деформацій. Подальший розвиток має регулюватися тарифною політикою, основами якої є, з одного боку,  ресурсозаощадження, а з другого – повернення інвестиційних коштів. 
3. Розглядаючи інвестиції в галузь, Загальнодержавну програму реформування і розвитку в дисертації розглянуто як ієрархію складних проектів: від регіональних та місцевих програм до стратегій підприємств та окремих заходів. Показано, що кожна з програм і кожний із заходів можуть бути змодельовані у вигляді інвестиційного процесу: календарного графіку та грошового потоку, тільки на основі цього може визначити дійсну потребу в інвестиціях, час здійснення проекту, окупність та прибутковість, а отже доцільність здійснення та джерела фінансування. 
	4. Розроблено методи побудови програм реформування та розвитку житлово-комунального господарства на різних рівнях із застосуванням методології управління проектами. Цей підхід дозволяє не тільки формувати обґрунтовані й фінансово забезпечені  програми розвитку галузі, але й здійснювати моніторинг ходу втілення заходів програм та управляти цим процесом з метою їх успішного всебічного виконання. Робота з інвестиційного планування регіональних програм і проектів, залучення інвесторів, моніторингу і контролю розвитку має здійснюватися фаховими групами управління проектами за рахунок загальних інвестиційних (бюджетних) витрат. Розвиток галузі в цілому мусить контролюватися на центральному рівні за допомогою системи індикаторів, запропонованих у дисертації.
	5. Для розробки програм розвитку ЖКГ регіонів пропонуються методи формування стратегій підприємств на основі комбінації невеликої кількості заходів та оцінки прийнятності можливих сценаріїв. Показано, як на рівні мультипроекту (стратегічного плану) підприємства існує можливість оптимізації потреб в інвестиціях та прискорення окупності за рахунок раціонального графіку та реінвестування доходів попередніх проектів. На рівні регіону доведена можливість додаткової оптимізації портфеля проектів підприємств.  Такі емерджентні доходи були б неможливим й при розгляді підприємств як незалежних об’єктів інвестування, тому тільки розгляд житлово-комунальних підприємств як складових міських, районних й обласних програм  розвитку галузі дозволяє вирішити цю проблему.
	6. На основі визначення інвестиційних планів пропонується методика розрахунку тарифу та його інвестиційної складової. Обґрунтовується, що тариф має відбивати конкретні особливості програми розвитку підприємства або групи підприємств регіону і регулюється з метою здійснення ефективних, в тому числі соціально значущих проектів. Перевагою розробленого методу є можливість науково обґрунтованого розрахунку не тільки розміру тарифів, але й тривалості їхньої дії, після чого вони можуть бути змінені з урахуванням економії, одержаної від впровадження проектів.
7. Дисертаційні розробки створюють передумови для мінімізації позикових коштів на здійснення програм, для впровадження проектів та заходів, загальна вартість яких перевищує обсяги залучених інвестицій, для мінімізації бюджетного фінансування, зниження рівня тарифів завдяки втіленню ресурсозберігаючих програм  розвитку галузі. 

Основні положення дисертації опубліковані в наступних роботах:
	1.	Півень В.В., Брунько В.М., Білянський О.М. Математичний опис мультипроектів модернізації та будівництва міських підприємств ЖКГ. // Містобудування та територіальне планування. Науково-технічний збірник. Вип. 21. – К.:КНУБА.– 2005. С. 256-267.  
		 Особистий внесок автора:  запропоновано ідею мультипроектного підходу до модернізації підприємств.
2.	Півень В.В., Білянський О.М. Методи розрахунку інвестиційної складової тарифів на комунальні послуги.// Шляхи підвищення ефективності будівництва в умовах формування ринкових відносин. Збірник наукових праць. Випуск 14. – К.: КНУБА. – 2005 . – С. 76-83.
		Особистий внесок автора:  постановка задачі розрахунку інвестиційної складової. 
3.	 Белянский А.М. Приоритеты и стратегии в модели реформирования жилищно-коммунального сектора.// Коммунальное хозяйство городов. Научно-технический сборник.  ХНАГХ. Выпуск 57. – К.: Техніка, 2004. – С. 28-35.
4. Білянський О.М. Концепція та основні складові загальнодержавної програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2004-2010 роки. // Коммунальное хозяйство городов. Научно-технический сборник.  ХНАГХ. Выпуск 52. – К.: Техніка, 2003. – С. 170-178.
5. Білянський О.М. Планування розвитку комунальних підприємств на методологічних засадах проектного менеджменту// Коммунальное хозяйство городов. Научно-технический сборник.  ХНАГХ. Выпуск 70. – К.: Техніка, 2006. – С.142-148.
6.	Білянський О.М. Концепція та основні складові загальнодержавної програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2004-2010 роки.// „Проблемы реализации реформирования отрасли жилищно-коммунального хозяйства.” Материалы Всеукраинской научно-практической крнференции. 27-28 ноября 2003 года. Харьков. 2003. - С. 3-6.
7. Білянський О.М. Шляхи реалізації завдань загальнодержавної програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2004-2010 роки щодо забезпечення беззбиткового функціонування підприємств галузі.//Збірка доповідей Міжнародного конгресу ЕТЕВК-2005. Ялта, 24-27 травня 2005 р. - С. 41-46.
8. Білянський О.М., Асадчев О.І. Концепція державного регулювання діяльності суб’єктів господарювання у сфері житлово-комунального господарства.// „Інституційні та технічні аспекти реформування житлово-комунального господарства”. Матеріали міжнародного конгресу. К.: 2005. – С. 11-16. 
		Особистий внесок автора:   запропоновані механізми зменшення впливу підприємств-монополістів на рівень тарифів для населення за комунальні послуги.
 
АНОТАЦІЯ

Білянський О.М. Організаційно-фінансовий механізм розвитку житлово-комунального господарства. – Рукопис.
Дисертація на здобуття наукового ступеня кандидата економічних наук за спеціальністю 08.10.01 – розміщення продуктивних сил і регіональна економіка. – Харківська національна академія міського господарства, Харків, 2006.
Дисертація присвячена розробці теоретичних основ і методичних рекомендацій щодо удосконалення організаційно-фінансового механізму стабілізації і розвитку житлово-комунального господарства. Розроблена методика ціноутворення, що забезпечує покриття тарифом економічно обгрунтованих витрат та інвестиційної складової. У роботі на основі аналізу технічного та фінансового стану галузі показана можливість фінансування розвитку галузі переважно за рахунок інвестицій та реінвестицій у високоефективні проекти ресурсозбереження із суттєвим скороченням бюджетного фінансування. Для обгрунтування проектів та інвестиційних потреб запропоновано методи розробки й оптимізації ієрархічної системи програм (область – місто – підприємство), організацію управління програмами на засадах методології проектного менеджменту.
Ключові слова: житлово-комунальне господарство, управління проектами, організація, фінанси, програма, мультипроект,  інвестиції, тариф.

АННОТАЦИЯ

Белянский А.М. Организационно-финансовый механизм развития жилищно-коммунального хозяйства.- Рукопись.
Диссертация на соискание научной степени кандидата экономических наук по специальности 08.10.01 – размещение продуктивных сил и региональная экономика. – Харьковская национальная академия городского хозяйства, Харьков, 2006.
Диссертация посвящена разработке теоретических основ и методических рекомендаций по усовершенствованию организационно-финансового механизма стабилизации и развития жилищно-коммунального хозяйства.
Разработана методика ценообразования, которая обеспечивает покрытие тарифами экономически обоснованных затрат и инвестиционной составляющей.
В работе на основе анализа технического и финансового состояния отрасли показана возможность финансирования развития отрасли преимущественно за счет инвестиций и реинвестиций в высокоэффективные проекты ресурсосбережения с существенным сокращением бюджетного финансирования.
Для органов местного самоуправления предложена стратегия внедрения проектного менеджмента в практику управления городом на основе реализации целевых проектов и программ. Предложен организационно-финансовый механизм подготовки и реализации программ как мультипроектов развития предприятий жилищно-коммунальной отрасли.
Для обоснования проектов и инвестиционных потребностей предложены методы разработки и оптимизации иерархической системы программ (область–город–предприятие), организацию управления программами на принципах методологии проектного менеджмента.
Разработана стратегия развития коммунальных предприятий отрасли  путем реализации ряда энергосберегающих проектов, направленных на уменьшение затрат, получение и возврат инвестиций, которая основывается на процедуре накопления полученных путем энергосбережения средств и дальнейшего их использования для реализации новых проектов и повышения, таким образом, энергоэффективности коммунальных предприятий.
Исследования, проведенные в диссертационной работе, показали, что принципиальная возможность привлечения в жилищно-коммунальный комплекс долгосрочных инвестиций определяется тем значительным потенциалом энергосбережения при производстве и оказании жилищно-коммунальных услуг, который имеется в жилищно-коммунальном хозяйстве.
Ключевые слова: организация, финансы, программа, управление проектами, мультипроект, ресурсосбережение, инвестиции, тариф.

ANNOTATION

	Olexander Bilyanskyy. Organizational-financial mechanism of the housing-municipal economy sector development. – Typescript.
The thesis for a Candidate’s degree of Economics Sciences, specialty 08.10.01 – Regional economy and Organization of Production. – Kharkiv National Academy for Municipal Economy, Kharkiv, 2006.
This thesis is dedicated to elaboration of theoretical basis and methodical recommendations regarding improvement of organizational-financial mechanism for stabilization and development of the housing-municipal economy sector. There is a price formation method developed in this thesis that ensures complete compensation of all economically feasible expenses and investment needs by the tariff. Using an analysis of technical and financial state of the sector we show the possibility of financing of the sector’s development mainly by investments and re-investments in highly efficient resource-saving projects with considerable cut down in state budget financing. For the basis of projects and investment  requirements we put forward methods of development and optimization of hierarchical system of programs (oblast – city – enterprise), organization of program management based on methodology of project management.
	Keywords: enterprise, finance, program, project management, investments, tariff.

Білянський Олександр Максимович

ОРГАНІЗАЦІЙНО-ФІНАНСОВИЙ МЕХАНІЗМ
РОЗВИТКУ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА

Спеціальність 08.10.01 – розміщення продуктивних сил і регіональна
економіка

Автореферат
дисертації на здобуття наукового ступеня
кандидата економічних наук

Відповідальний за випуск:  					проф. В.І. Торкатюк

Підп. до друку 10.04.2006	Формат 60х84 1/16		Папір офісний
Друк на ризографі			Умовн.-друк. арк. 0,9		Обл.-вид. арк. 1,0
Тираж 100 прим.			Замовл.№ 3134

61002, Харків, ХНАМГ, вул. Революції, 12

Сектор оперативної поліграфії ІОЦ ХНАМГ,
61002, Харків, вул. Революції, 12