Методичні вказівки та завдання до курсового проекту із залізобетонних конструкцій з програмою дисципліни „Будівельні конструкції. Розділ залізобетонні і кам’яні конструкції” (для студентів 3 курсу спеціальності 6.092.103 „Охорона праці в будівництві”). Укл.: Сєдишев Є.С.– Харків: ХНАМГ, 2004. – 19 с.

Укладач: Сєдишев Є.С.

Рецензенти: доц. Псурцева Н.О.

Рекомендовано кафедрою будівельних конструкцій,
протокол № 5 від 5.03.2004 р.
1.  Ціль  та  завдання  вивчення  дисципліни

1.1. Ціль навчання - набуття студентами знань з методик розрахунків, проектування, побудови та експлуатації залізобетонних та кам'яних конструкцій з урахуванням вимог до надійної і безпечної експлуатації, економічності та екологічної чистоти цих конструкцій. 
Інженер-будівельник повинен знати конструктивні схеми будівель та споруд, елементи будівельних конструкцій і їх взаімозв'язок у сумісній роботі, вузли з'єднань елементів між собою, мати чітке уявлення про те, які зусилля з'являються в елементах під дією різних факторів. Це дозволить своєчасно виявляти й усувати можливі дефекти при будівництві та експлуатації будівель і споруд, що дає народному господарству значний економічний ефект, а також забезпечить безпеку життєдіяльності людини в побуті і на виробництві.
1.2. Завдання дисципліни. У процесі вивчення дисципліни студенти повинні ознайомитися з видами матеріалів та конструкцій із залізобетону і штучних кам'яних матеріалів, з їх раціональним використанням, вивчити методику оцінки опору конструкцій дії зовнішніх навантажень, вивчити основи проектування та безпечної експлуатації будівельних конструкцій.
У процесі виконання курсового проекту і на практичних заняттях студенти повинні навчитися розраховувати й проектувати окремі конструкції. 
1.3. Перелік дисциплін, на які спирається означений курс:
1.	Фізика.
2.	Математика.
3.	Опір матеріалів і будівельна механіка.
4.	Будівельні матеріали.
5.	Підвалини, фундаменти та механіка грунтів.

2.  Зміст  дисципліни

Дисципліна викладається в одному семестрі: 6-й весняний семестр, 3-й курс ОПБ.
Лекції - 51 година. 
Практичні заняття - 34 години.
Самостійна робота - 77 годин. 
2.1. Теми лекцій
1. Вступ. Суть залізобетону. Завдання та основні напрями розвитку будівельних конструкцій. Вітчизняна й закордонна практика. Історична довідка. Типи будівельних конструкцій з бетону, залізобетону та кам'яних матеріалів; їх позитивні й негативні якості. Науково-технічна та нормативна література. 
(Ознайомлення – 2 години)
2. Фізико-механічні властивості бетону. Типи бетонів, що використовуються в конструкціях. Основні фізико-механічні характеристики. Класи й марки бетонів. Особливі властивості бетонів, у тому числі і вогнетривкість. Методи контролю екологічної безпеки бетонів. 
(Засвоєння – 2 години)
3. Фізико-механічні властивості арматури. Типи сталі, що використовуються для армування залізобетонних конструкцій, їх фізико-механічні характеристики. Класифікація арматури. Типи з'єднань арматури. Арматурні вироби. Зчеплення арматури з бетоном. Захист арматури від дії агресивних середовищ. 
(Засвоєння – 2 години)
4. Методи розрахунку залізобетонних конструкцій. Стадії напружено-деформованого стану залізобетонних елементів. Сутність розрахунку залізобетонних елементів за граничними станами. Нормативні й розрахункові навантаження і характеристики опору арматури й бетону. 
(Засвоєння – 2 години)
5. Розрахунок міцності згинальних елементів. Розрахунок міцності нормального перерізу згинального залізобетонного елемента з прямокутним або тавровим профілем з одинарною арматурою. Розрахунок згинальних елементів за міцністю похилих перерізів при дії поперечної сили. 
(Засвоєння і вміння використовувати – 10 годин)
6. Розрахунок стиснутих і розтягнутих залізобетонних елементів. Розрахунок стиснутих залізобетонних елементів з випадковими ексцентриситетами і як позацентрово стиснутих. Конструкції стиснутих елементів з пружною або жорсткою арматурою. Конструкція та розрахунок позацентрово розтягнутих елементів. 
(Засвоєння і вміння використовувати – 4 години)
7. Особливості проектування попередньо напружених залізобетонних конструкцій. Сутність попереднього напруження. Методи виготовлення попередньо напружених конструкцій і натягу арматури. Стадії напруженого стану й втрати попереднього напрягу. Особливості розрахунку попередньо напружених конструкцій на прикладі згинального елемента. Основні типи залізобетонних виробів з попередньо напруженою арматурою. 
(Засвоєння – 4 години)
8. Принципи розрахунку залізобетонних конструкцій за граничними станами  групи. Нормативні вимоги до деформацій та тріщиностійкості залізобетонних конструкцій. Визначення жорсткості перерізів. Розрахунок з виникнення та ширини розкриття тріщин. Визначення кривизни й прогинів згинальних залізобетонних елементів. 
(Засвоєння – 4 години)
9. Розрахунок кам'яних і армокам'яних конструкцій. Загальна характеристика й області використання кам'яних конструкцій. Матеріали для кладки, їх властивості й характеристики. Розрахунок центрово й позацентрово стиснутих кам'яних стовпів. Розрахунок та конструювання армокам'яних елементів з сітчастим армуванням. Проектування полегшених кам'яних конструкцій з урахуванням екологічної та пожежної безпеки. 
(Засвоєння і вміння використовувати – 6 годин)
10. Проектування деяких типів споруд та конструктивних елементів. Принципи проектування будівель та споруд, їх конструктивні схеми. Розрахункові схеми й перерізи конструкцій. Визначення навантаження конструкцій та зусиль від навантаження. Проектування несучих конструкцій перекрить, каркасу, стін, фундаментів. Конструктивні рішення вузлів. 
(Засвоєння і вміння використовувати – 7 годин)
11. Особливості урахування безпечної експлуатації та монтажу конструкцій на стадії проектування. Розрахунок та проектування з'єднань конструкцій. Розрахунок конструкцій на стадії монтажу, транспортування та складування. Підбір такелажних пристроїв. 
(Засвоєння і вміння використовувати – 4 години)

12. Особливості проектування конструкцій при реконструкції будівель та споруд. Завдання і методи реконструкції. Діагностика будівель та споруд. Підсилення елементів конструкцій і методики їх розрахунків. Особливості виробництва при реконструкції. 
(Засвоєння – 4 години)

Контроль знань студентів здійснюється разово в межах контрольної роботи в середині семестру, під час практичних занять, при прийомі курсового проекту і по закінченні курсу на екзамені. 

2.2. Практичні заняття
1.	Визначення міцності нормального перерізу згинального залізобетонного елемента прямокутного профілю (2 години).
2.	Те ж для елемента таврового профілю (2 години).
3.	Визначення міцності похилого перерізу згинального залізобетонного елемента (4 години).
4.	Визначення міцності позацентрово стиснутого елемента з випадковим ексцентриситетом (2 години).
5.	Проектування багатопустотної плити перекриття (4 години).
6.	Те ж для ригеля каркасу (4 години). 
7.	Проектування колони багатоповерхової будівлі (4 години). 
8.	Те ж для фундаментів під збірну колону та під стіну (4 години). 
9.	Розрахунок кам'яного простінка (4 години).
10.	Розрахунок вузлів і закладних деталей залізобетонних конструкцій (4 години). 

(Всього – 34 години)

2.3. Тематика самостійної роботи студентів
Студенти самостійно зи індивідуальними варіантами виконують курсовий проект на тему "Конструкції багатоповерхової цивільної будівлі", який вміщує розрахунки: багатопустотної плити перекриття; ригеля каркасу; колони першого ярусу; фундаменту під колону. Графічна частина проекту вміщує креслення: плити, ригеля, колони та фундаменту з монтажними планом і розрізом будівлі (5 аркушів формату А3). 
(На самостійну роботу передбачено 77 годин)

3.  Зміст  і  обсяг  курсового  проекту

У курсовому проекті студенти виконують проектування несучих конструкцій багатоповерхової цивільної будівлі з неповним залізобетонним каркасом і несучими зовнішніми стінами. 
У проекті потрібно розрахувати й сконструювати такі елементи будівлі:
1.	Збірну залізобетонну панель міжповерхового перекриття. 
2.	Збірний залізобетонний ригель перекриття крайнього прольоту.
3.	Збірну залізобетонну колону першого поверху.
4.	Фундамент під колону.
Обсяг проекту: пояснювальна записка - на 20 – 25 стор, в якій повинні бути наведені розрахункові схеми й перерізи проектованих елементів, і креслення - п’ять аркушів формату А3, на яких виконують:
1)	поперечний розріз будівлі й фрагмент плану (в масштабі 1:100; 1:200) з розкладкою і маркуванням збірних елементів перекриття і каркасу;
2)	конструктивне креслення плити;
3)	конструктивне креслення ригеля;
4)	конструктивне креслення колони;
5)	конструктивне креслення стовпчастого фундаменту під колону.
Специфікації арматури залізобетонних елементів допускається виконувати графічним способом на аркушах формату А4 або рукописно в пояснювальній записці. 
Вихідні дані для проектування беруть з додатку до цих методичних рекомендацій на підставі цифр шифру студента (номер залікової книжки). У табл. 1 наведено розміри прольотів (при трипрольотній рамі каркасу) і крок рам, у табл. 2 - габарити будівлі (висота і кількість поверхів) та інші допоміжні дані для розрахунків. 

4.  етапи  проектування
4.1.  Компонування  збірного  залізобетонного 
балочного  перекриття

Збірне залізобетонне перекриття складається з ригелів, що спираються на колони й зовнішні несучі стіни, і залізобетонних плит, що спираються на ригелі. 
У проекті будівлі прийнята трипрольотна поперечна рама каркаса з нерівними прольотами (середній прольот менший за крайні). Це прольоти l1 і l2 згідно із завданням. Крок рам l3. За цими розмірами на кресленні виконують розбивку габаритних осей, на перетині яких між стінами знаходяться несучі колони. Прив’язка крайньої осі до внутрішньої грані стіни прийнята 200 мм. Загальна довжина будівлі в проекті не вказана і компонування перекриття виконують для її фрагмента довжиною в один крок поперечних рам (див. рис. 1). 
Товщину зовнішніх цегляних стін будівлі умовно приймають для першого снігового району – 380 мм, для другого – 510 мм. 
Розкладку плит треба виконувати з урахуванням уніфікованих розмірів за шириною кратних 200 мм (1200, 1400, 1600, 1800 мм і добірні 1000 мм). При цьому не треба заводити бокові грані плит на цегляну кладку стін. По осях колон симетрично встановлюють так звані „зв’язкові” панелі або виконують монолітні ділянки по ширині перерізу колони, або трохи ширше. Щілини, що залишаються після розкладки плит, також заповнюють монолітним залізобетоном. 

4.2.  Визначення  статичних  навантажень
на  елементи  будівлі

Вертикальні несучі елементи (колони, стіни) сприймають навантаження від міжповерхових і горищного перекрить і покриття. Ці навантаження складаються з постійної частини q – власна вага конструкцій, підлоги, покрівлі та ін., і тимчасового навантаження v – навантаження на міжповерхове перекриття згідно із завданням, горищне і снігове навантаження. Тимчасові навантаження ще поділяються на тривалої дії і короткочасні. 
Підрахунки навантаження на 1 м2 горизонтальних несучих елементів будівлі виконують у табличній формі.
Нормативне навантаження розраховують за прийнятими конструкціями покрівлі, підлог з урахуванням товщини і об’ємної маси кожного шару цих конструктивних елементів. Об’ємні маси деяких будівельних матеріалів наведені в табл. 3. Власну вагу залізобетонних конструкцій визначають за їх фактичними розмірами з урахуванням об’ємної маси важкого залізобетону =25 кН/м3.
Нормативна вага снігового покрову на покритті будівлі залежить від кліматичного району місцевості і визначається за нормами [1]. Для України характерні три райони за цим показником (крім специфічних гірських місцевостей): I район (міста Рівне, Хмельницький, Сміла, Красноград, Балаклія, Луганськ і далі на захід і південь країни) – 0,5 кН/м2; II район (Житомир, Київ, Полтава, Харків і далі на північ) - 0,7 кН/м2; III район (Мена, Бахмач, Ворожба і далі на північ) – 1,0 кН/м2. Для I і II районів снігове навантаження короткочасне. У III районі виділяється тривалодіюча частина снігового навантаження 0,3 кН/м2. Тоді короткочасна частина буде (1 - 0,3) = 0,7 кН/м2.
Величина сумарного нормативного навантаження використовується при розрахунках конструкцій по другій групі граничних станів. У курсовому проекті це підбір розмірів підошви фундаменту (з розрахунку ґрунтової основи за деформаціями). Інші розрахунки конструкції у проекті здійснюють на розрахункові навантаження, які одержують при домноженні нормативного навантаження на коефіцієнт надійності (f), величина якого для деяких типів навантажень наведена у табл. 4.
Нормативні значення тимчасового навантаження на перекриття v наведені в таблиці вихідних даних для проекту за варіантами. Такі навантаження залежать від призначення будівель і приміщень у них. У тимчасове навантаження входять тривалодіюча частина (вага стаціонарного устаткування, трубопроводів, важких меблів та ін.), а також короткочасна частина (маса людей, легких меблів, ремонтних матеріалів і устаткування та ін.). У табл. 5 наведено дані з розподілу тимчасових навантажень і коефіцієнти надійності до них. 

4.3.  Призначення  розрахункових  прольоту і перерізу.
Статичний  розрахунок  конструкції 

Статичні розрахунки конструкції виконують для визначення екстремальних величин зусиль від навантаження. При цьому треба знати розрахункову схему (схему роботи) конструкції. Наприклад, плита перекриття і ригель рами - це елементи, що працюють на поперечний згин. Чисельними характеристиками згину є епюри згинального моменту (М) і поперечної сили (Q). При цьому епюра моменту для ригеля буде знакозмінною: у прольоті має додатний максимум, а при опорі на колону – від’ємний.
Колона є стиснутим елементом і зусиллям для її розрахунку буде сумарне навантаження від частини будівлі, що спирається на цю конструкцію. Для розрахунку колони з повного навантаження (N) треба ще виділити його тривалодіючу частину (Nl).
Фундамент – це конструкція, що спирається на податливу основу – грунт, може зазнавати дію продавлювання (під колоною) і згину. Навантаження на фундамент спеціально не розраховують, а беруть нормативне і розрахункове значення повного навантаження на колону 1-го поверху. 
Статичні розрахунки конструкцій проводять за правилами і формулами будівельної механіки.
Розрахунковий прольот згинальних збірних конструкцій визначають як відстань між серединами опор. Для колони розрахункова довжина – це відстань між серединами міжповерхових перекрить (висота поверху) для колон верхніх ярусів рами і висота поверху плюс товщина полу до верхнього обрізу фундаменту для колон нижнього ярусу. 
Розрахунковий переріз не завжди співпадає з дійсним перерізом конструкції. У технічних розрахунках складний переріз конструкції зводиться до більш простого, відомого з курсу опору матеріалів, наприклад, переріз багатопустотної плити зводиться до таврового перерізу з полицею у стиснутій зоні.

4.4.  Вибір матеріалів  при  проектуванні  конструкцій

У курсовому проекті студенти повинні самі визначати класи бетону і типи робочої арматури. При цьому слід пам’ятати, що для збірних залізобетонних конструкцій приймають важкі бетони більших класів (В20, 25, 30) ніж для монолітних конструкцій (фундамент під колону – В15, 20). 
Робоча поздовжня арматура для плит, ригелів, колон і фундаментів призначається стержньовою класу А-II (А300С), А-III (А400С), поперечна і конструктивна арматура - з дроту класу А-I (А240С) та Вр-I діаметром 3...8 мм. 
Після визначення типу і класу матеріалів для них виписують розрахункові опори й модулі пружності: для бетону опори на осьовий стиск (призмова міцність Rb) і на осьовий розтяг (Rbt); для арматури опори розтягу для поздовжньої (Rs) і поперечного (Rsw) армування. Ці характеристики наведені у нормах [2], або в додатках до навчальних посібників і методичних вказівок (табл. 6, 7). 

4.5.  Конструктивні  розрахунки

Конструктивні розрахунки плити, ригеля, колони і фундаменту під колону виконують за методом граничних станів для забезпечення несучої здатності конструкцій або придатності для подальшої експлуатації.
В елементах, що згинаються (плита, ригель), виконують розрахунки міцності в нормальних і похилих перерізах. При цьому слід враховувати, що за довжиною конструкції екстремумів зусиль може бути декілька. Так, для ригеля розрахунки виконують у нормальних перерізах на максимальне значення моменту від зовнішніх навантажень у прольоті і на опорі, а в похилих перерізах - на максимальне значення поперечної сили (на опорах). При розрахунках нормальних перерізів визначають потрібну площу перерізу поздовжньої арматури, а для похилих перерізів здійснюють розрахунок поперечного армування (хомутів). Для плит у багатьох випадках хомути встановлюють не за розрахунками, а за конструктивними вимогами.
У стиснутих елементах (колона) розрахунок виконують для забезпечення несучої здатності перерізу, що складається з бетонної і арматурної частин. У деяких випадках для розрахунку не потрібна поздовжня арматура (As  0). Тоді поздовжні стержні призначають конструктивно. Для збірних колон це не менше, ніж 4 діаметра 16 мм. 
Розрахунки фундаменту під колону починають з визначення розмірів підошви за умови мінімізації деформацій грунту під підошвою. Потім призначають висоту конструкції, яку перевіряють за умови продавлювання по поверхні піраміди з нахилом граней під кутом 45. Розрахунок армування нижньої плити фундаменту проводять як для елемента, який працює на згин по нормальних перерізах на перепадах висоти конструкції і по грані колони. За навантаження в цьому розрахунку беруть середній тиск на грунт під подошвою.
Приклади розрахунків плити, ригеля, колони і фундаменту під колону наведені в методичних вказівках [1]. 
5.  Конструювання  залізобетонних  елементів 

Конструювання залізобетонних елементів проводять для розміщення арматури в об’ємі елемента. При цьому спочатку розставляють робочу (розрахункову) арматуру. 
В елементах, що працюють на згин (плита, ригель, нижній ступінь фундаменту), робочу поздовжню арматуру ставлять у розтягнутих зонах перерізу. У прольоті ригеля це в нижній зоні, а на опорі – у верхній. У стержньових конструкціях (ригель, колона) робочу арматуру встановлюють в каркасах (по 1...2 шт), а в плитних – в сітках з кроком 100...250 мм.
Поперечну арматуру в перерізах елементів спочатку приймають конструктивно. Її діаметр повинен бути не менше, ніж 1/4 діаметра поздовжньої арматури (умова зварювання у каркасах і сітках). Крок поперечних стержнів для згинальних елементів приймають за висотою перерізу. В приопорній зоні це: Sw1  1/2 h при h  45 см і Sw1  1/3 h при h  45 см. У прольоті крок хомутів більший: Sw2  3/4 h при Sw2  50 см. Після визначення поперечного армування виконують розрахунки міцності похилих перерізів з прийнятими параметрами цього армування. 
Поперечне армування колони призначається тільки конструктивно з кроком Sw  20 ds, де ds – діаметр поздовжнього армування. 
У фундаменті під колону робоче армування у вигляді сітки з розрахунковими стержнями в обох напрямах встановлюють в нижній зоні конструкції на відстані від підошви в 7 см при відсутності підготовки і в 3,5 см при наявності бетонної підготовки. Стаканну частину фундаменту армують конструктивно 3...4 сітками із стержнів  8 А-I і 8 вертикальними стержнями  12 А-I.
Конструювання елементів у проекті рекомендується виконувати одночасно з їх кресленнями. Приклади конструювання наведені в додатку до методичних вказівок [1]. 
При конструюванні залізобетонних елементів треба скласти специфікацію арматури і таблицю вибірки арматури на кожний елемент за прикладом, наведеним на рис. 2.

6.  СПИСОК  Літератури
6.1. Навчальна
1.	Байков В.Н., Сигалов Э.Е. Железобетонные конструкции: Общ. курс. – М.: Стройиздат, 1985.
2.	Вахненко П.Ф. Каменные и армокаменные конструкции. – К.: Будівельник, 1988. 
3.	Вахненко П.Ф. Залізобетонні конструкції: Підручник. – К.: Вища школа, 2001. 
4.	Мандриков А.П. Примеры расчета железобетонных конструкций. – М.: Стройиздат, 1988.
6.2. Методична
1.	Молодченко Г.А., Псурцева Н.О., Шмуклер В.С., Лучківський І.Я. Методичні вказівки до виконання курсового проекту із залізобетонних конструкцій. –  Харків: Хдамг, 2001. 
2.	Молодченко Г.А., Псурцева Н.О. Методичні вказівки до виконання курсового проекту з кам'яних конструкцій. – Харьков: ХГАГХ, 2001.
6.3. Нормативна
1.	СНиП 2.01.07-85. Нагрузки и воздействия. 
2.	СНиП 2.03.01-84*. Бетонные и железобетонные конструкции. 
3.	СНиП -22-81. Каменные и армокаменные конструкции. 
6.4. Для самостійної роботи
1.	Яковлев А.И. Расчет огнестойкости строительных конструкций. – М.: Стройиздат, 1988.
2.	Жуков В.В., Панюков Э.Ф. Термостойкость железобетонных коснтрукций. – К.: Будівельник, 1991. 

Таблиця 1 - Прольоти l1 і l2 в чисельнику, прольот l3 - у знаменнику (розміри в метрах)

Передостання цифра шифру студента	Остання цифра шифру студента	
	1	2	3	4	5	6	7	8	9  і  0	
1	6	3
6	7	3
6	5	3
6	6	3
5	7	3
5	5	3
5	5,5	3
6	7,5	3
6	8	3
6	
2	6,5	3
5	5,5	3
5	7,5	3
5	8	3
5	6	3
6	7	3
6	5	3
6	6	3
5	6	3
5	
3	6	2,5
6	7	2,5
6	5	2,5
6	6	2,5
5	7	2,5
5	5	2,5
5	5,5	2,5
6	6,5	2,5
6	7,5	2,5
6	
4	6	3,5
6	7	3,5
6	5	3,5
6	6	3,5
5	7	3,5
5	5	3,5
5	5,5	3,5
6	6,5	3,5
6	7,5	3,5
6	
5	6	6
6	7	7
6	5	5
6	5,5	5,5
6	6,5	6,5
6	6	6
5	7	7
5	5	5
5	5,5	5,5
5	
6	6	3
5	7	3
5	5	3
6	6	3
6	7	3
6	5	3
6	5,5	3
5	7,5	3
5	8	3
5	
7	6,5	3
6	5,5	3
6	7,5	3
6	8	3
6	6	3
5	7	3
5	5	3
5	6	3
6	7	3
6	
8	5	5
5	6	6
5	7	7
5	6,5	6,5
6	6	6
6	7	7
6	5	3,5
5	6	3,5
5	7	3,5
5	
9	8	3
6	5	3
5	8	2,5
6	8	3,5
6	6,5	6,5
5	5,5	5,5
5	5	3,5
6	6	3,5
6	7	3,5
6	
0	5	2,5
6	6	2,5
6	7	2,5
6	8	2,5
6	5	2,5
5	6	2,5
5	7	2,5
5	8	2,5
5	7	3
6	

Таблиця 2 - Вихідні дані для проектування

Найменування даних	Остання цифра шифру студента	
	1	2	3	4	5	6	7	8	9	0	
Кількість поверхів	3	4	5	6	3	4	5	6	3	4	
Висота поверху, м	3,3	3,6	3,9	4,2	4,8	4,5	3,6	3,3	4,2	3,6	
Тимчасове навантаження, кН/м2	1,5	2,0	3,0	1,5	5,0	3,0	2,0	2,0	4,0	4,0	
Район будівництва	Харків	Київ	Донецьк	Керч	Ужгород	Одеса	Шостка	Кіровоград	Житомир	Львів	
Розрахунковий опір грунту підвалини, МПа	0,15	0,2	0,25	0,35	0,15	0,2	0,3	0,35	0,15	2,0	

Таблиця 3 - Питома щільність деяких будівельних матеріалів

№ п/п	Найменування	, кг/м3	
А. Бетони і розчини	
1	Важкий бетон	2400	
2	Важкий залізобетон	2500	
3	Керамзитобетон	1000...1400	
4	Шлакобетон	1600	
5	Газо- пінобетон	300...800	
6	Розчин цементно-пісчаний 	1800	
7	Розчин складний (цемент, вапно, пісок)	1700	
8	Розчин вапняно-пісчаний	1600	
9	Листи гіпсокартонні (суха штукатурка)	800	
Б. Цегляна кладка	
10	З повнотілої цегли на цементно-пісчаному розчині	1800	
11	З порожнистої цегли (1300 кг/м3) на цементно-пісчаному растворі	1400	
В. Деревина	
12	Хвойних порід	500	
13	Дубова	700	
14	Плити деревноволокнисті й деревостружкові	800...1000	
Г. Утеплювачі й покрівельні матеріали	
15	Мати мінераловатні	50...150	
16	Засипки з керамзитового гравію	400...600	
17	Листи азбестоцементні	1800 (15 кг/м2)	
18	Асфальтобетон	2100	
19	Руберойд, пергамін, толь	600 (5 кг/м2)	
Д. Оздоблювальні матеріали	
20	Лінолеум	1600...1800 (5 кг/м2)	
21	Плитка керамічна	1800	
22	Скло віконне	2500	

Таблиця 4 - Коефіцієнти надійності для деяких типів навантажень

№ п/п	Конструкції та матеріали для споруд	Коефіцієнт надійності за навантаженням, f	
1	Металеві	1,05	
2	Бетонні (із середньою щільністю понад 1600 кг/м3), залізобетонні, кам’яні, армокам’яні, дерев’яні	1,1	
3	Бетонні (із середньою щільністю 1600 кг/м3 і менше), ізоляційні, вирівнюючі й оздоблювані шари (плити, матеріали в рулонах, засипки, стяжки і т.п.), виготовлені:
у заводських умовах
на будівельному майданчику	

1,2
1,3	
4	Грунти:
у природному заляганні
у насипу	
1,1
1,15	
5	Снігове навантаження	1,4	

Таблиця 5 - Нормативні навантаження на перекриття і коефіцієнти надійності за навантаженням 
№ п/п	Призначення будівель і приміщень	Нормативне навантаження, кН/м2
у тому числі тривалодіюче	Коефіцієнт надійності за навантаженням, f	
1	Квартири, кімнати дитячих закладів, будинків відпочинку, гуртожитків, готелів і лікарняних закладів	1,5
0,3	1,3	
2	Службові приміщення наукових і адміністративних установ, класні кімнати освітніх установ	2,0
0,7	1,2	
3	Зали у закладах громадського харчування	3,0
1,0	1,2	
4	Зали зібрань, концертні, спортивні, торговельні	4,0
1,4	1,2	
5	Книгосховища, архіви	5,0
5,0	1,2	
6	Горищні приміщення	0,7
(короткочасна)	1,3	

Таблиця 6 - Розрахункові опори важкого бетону і
                               його початковий модуль пружності, МПа

Розрахункові параметри	Клас бетону за міцністю при стисканні	
	В10	В12,5	В15	В20	В25	В30	В35	В40	
Для першої групи граничних станів	
Осьовий стиск
(призмова міцність)
Rb	6	7,5	8,5	11,5	14,5	17,0	19,5	22,0	
Осьовий розтяг
Rbt	0,57	0,66	0,75	0,90	1,05	1,2	1,3	1,4	
Початковий модуль пружності бетону Eb	18
103	21
103	23
103	27
103	30
103	32,5103	34,5103	36
103	

Таблиця 7 - Розрахункові опори і модуль пружності арматури, МПа

Клас арматури	Розрахунковий опір арматури	Модуль пружності	
	Для розрахунку за першою групою граничних станів	Es	
	розтягу	стиску		
	поздовжньої
Rs	поперечної
Rsw	Rsc		
Стержньова арматура класу (ГОСТ 5781-82)	
А-1	225	175	225	21104	
А-П	280	225	280	21104	
А-Ш   6…8
       10…40	355
365	285
290	355
365	20104
20104	
Дротяна арматура класу Вр-1 (ГОСТ 6727-80)	
3 мм	375	270	375	17104	
4 мм	365	265	365	17104	
5 мм	360	260	360	17104	
Стержньова арматура класу (ДСТУ 3760-98)	
А240С	225	175	225	21104	
А300С	280	225	280	21104	
А400С  6…8
       10…40	365
375	290*	365
375	20104	
А500С  8…22
       25…32	450
435	290*	400	19104	

* - У зварних каркасах при використовуванні в якості хомутів, діаметр яких менше 1/3 діаметра поздовжніх стержнів, Rsw приймають рівним 260 МПа.

Навчальне видання

Методичні вказівки та завдання до курсового проекту із залізобетонних конструкцій з програмою дисципліни „Будівельні конструкції. Розділ залізобетонні й кам’яні конструкції” (для студентів 3 курсу спеціальності 6.092.103 „Охорона праці в будівництві”)

Укладач: Сєдишев Євгеній Серафимович

Відповідальний за випуск: Г.А. Молодченко

Редактор: М.З. Аляб’єв

План 2004, поз. 237
Підп. до друку 10.03.2004 	Формат 6084 1/16	
Папір офісний.		 	Друк на ризографі 	Обл.-вид. арк.  1,5
Тираж 50 прим.			Зам. №      			Ціна договірна.
61002, Харків, ХНАМГ, вул. Революції, 12
Сектор  оперативної поліграфії ІОЦ ХНАМГ
61002, Харків, ХНАМГ, вул. Революції, 12.